ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2612/23 Справа № 189/2298/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Степанова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 листопада 2023 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок. 
Згідно з постановою суду першої інстанції, 10.06.2023 о 19 год. 30 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового знаходження роти військової частини НОМЕР_1 в Синельниківському районі Дніпропетровської області, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в умовах особливого періоду.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, не повідомив про час та дату судового засідання відповідно до ст. 277-2 КУпАП, а саме справа надійшла до суду 05.07.2023, а 06.07.2023 суд вже прийняв оскаржену постанову. 
       Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається порушення порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266-1 КУпАП, а саме: протокол підписаний не ним, а іншою невідомою особою, складений на наступний день без його участі. До протоколу не додано доказів повноважень особи, яка проводила огляд на здійснення такого огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що у разі незгоди військовослужбовця з результатом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів, військовослужбовець доставляється до закладу охорони здоров`я, а огляду військовослужбовця на стан сп`яніння проведений з порушенням порядку вважається недійсним. Зауважує, що станом на час подання документів до суду його вважали загиблим. 
       Позиції учасників апеляційного процесу.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання в суді апеляційної інстанції він повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та заяв про відкладення судового засідання або проведення дистанційного провадження в режимі відеоконференції не подавав, що не перешкоджає проведенню апеляційного провадження без його участі, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.
Мотиви апеляційного суду.
Щодо поновлення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 дійсно не був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому повістки про виклик до суду, також в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому копію оскарженої постанови в порядку ст. 285 КУпАП, у зв`язку з чим, а також, враховуючи, що він є військовослужбовцем і проходить військову службу, в період між ухваленням оскарженої постанови та подання апеляційної скарги проходив лікування та перебував в медичних закладах, що підтверджується долученими до скарги документами, апеляційний суд вважає, що для забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Щодо доводів апеляційної скарги по суті.
       Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до процесуальних порушень порядку складення адміністративного протоколу та проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд, доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме перебування його, як військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового знаходження роти військової частини НОМЕР_1 в Синельниківському районі Дніпропетровської області в умовах особливого періоду, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції. Так, вина повністю доведена підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення № А2802-63 від 11.06.2023, результатами тестування на алкоголь № 6468 від 10.06.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 752 від 10.06.2023, копією військового квитка серії НОМЕР_2 , поясненнями свідків, службовою характеристикою.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був доставлений до відділення Військової служби правопорядку Луганського-Павлоградського зонального відділу для проведення огляду на стан сп`яніння, який був проведений у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 він вживав алкоголь через те, що посварився із жінкою. Такі ж пояснення написав в протоколі.
За змістом ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є належним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення і оцінюється у сукупності з іншими доказами у справі. В той же час, протокол не може бути єдиним доказом для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності і суд оцінює сукупність доказів з точки зору їх достатності. 
Отже, виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про підроблення підпису у протоколі та письмових поясненнях ОСОБА_1 , оскільки як встановлено на підставі вищенаведених доказів, такий огляд дійсно проводився, особа встановлена офіцером зонального відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та т.в.о. командира батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_5 , а також підтверджується копією військового квитка ОСОБА_1 , долученого до матеріалів справи.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, з огляду на наступне.
За змістом ч. 1, 2, 4 ст. 266-1 КУпАП військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного сп`яніння, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Як видно з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився уповноваженою особою з використанням спеціальних технічних засобів, результат тестування на алкоголь № 6468 від 10.06.2023 - “2,27 ‰”. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 752 від 10.06.2023, з результатом ОСОБА_1 погодився. 
В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_1 не погоджувався проходити огляд із використанням спеціальних технічних засобів та тестів або не погодився з його результатами та наполягав на огляді в закладі охорони здоров`я, тому порушення вимог ч. 2, 4 ст. 266-1 КУпАП не підтверджуються матеріалами справи.
Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення порядку проведення огляду, оскільки не проводилась відеофіксація.
Так за змістом ч. 6 ст. 266-1 КУпАП, під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У даній справі технічні засоби відеозапису не застосовувались, а огляд був проведений у присутності двох свідків і їх письмові пояснення долучені до протоколу, що відповідає положенням ч. 6 ст. 266-1 КУпАП.
Вищевикладеними положеннями ч. 2 ст. 266-1 КУпАП спростовуються і посилання ОСОБА_1 , що офіцер ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав повноважень проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
       Порушень Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 та положень ст. 266-1 КУпАП, які були б підставою для визнання протоколу недопустимим доказом та скасування постанови суду і закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено. 
       Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 268, 277-2 КУпАП, а саме, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про направлення повідомлення про виклик ОСОБА_1 і посилання останнього на те, що 05.07.2023 матеріали надійшли до суду, а 06.07.2023 було винесено оскаржене судове рішення, що у даному випадку є порушенням норм процесуального права.
       В той же час, суд апеляційної інстанції призначив судове засідання про яке заздалегідь повідомив ОСОБА_1 для забезпечення особистої участі в судовому засіданні з метою усунення порушення, допущеного судом першої інстанції та реалізації останнім своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Проте останній до суду не з`явився, був повідомлений про час та дату апеляційного розгляду належним чином, заяв про поважність причин неявки, про відкладення судового засідання або про проведення судового засідання в режимі відеоконференції до суду не подав, що апеляційним судом розцінено, як його особисте волевиявлення в розпорядженні своїми процесуальними правами, тому апеляційний розгляд проведений без його участі на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП.
       При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О. П. Піскун