ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/577/23  Номер провадження 33/814/1391/23	Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.,
з участю прокурора – Гайдар О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Жаги Едуарда Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , займаючу посаду секретаря Сенчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Миргородського району Полтавської області,-
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , займаючу посаду секретаря Сенчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Миргородського району Полтавської області, визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП). Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі протоколів №87, №88 від 14 березня 2023 року про адміністративні правопорушення, які надійшли до суду з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної Поліції України.
Так, у зазначених протоколах вказано, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області восьмого скликання, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, 30 квітня 2021 року на засіданні сьомої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області , під час розгляду пакету питань: № 14-17 «Про надання дозволу ТОВ «Сенча» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами» з яким у ОСОБА_1 наявні договірні відносини, особисто, публічно не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Також, усупереч вимогам ч.1 ст. 28 та ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» в умовах реального конфлікту інтересів вчинина дії, а саме, на засіданні сьомої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області проголосувала за вищезазначені питання № 14-17, маючи в них приватний інтерес який зумовлений майновим інтересом у вигляді договірних відносин і отримання доходу від ТОВ «Сенча» який полягав у небажанні зашкодити вигідним для себе договірним відносинам та бажанні зберегти джерело доходу, використавши свої повноваження, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року, адвокат Жага Едуард Григорович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Прокурор Гайдар О.М., заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін. 
Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 адвоката – Жаги Е.Г. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. 
Мотиви суду
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням №1 першої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 10 листопада 2020 року, ОСОБА_1 було обрано депутатом Сенчанської сільської ради.
04 листопада 2013 року, між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Сенча» (Орендар) укладено договір оренди землі, з якого вбачається, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, площею 3,18 га з кадастровим номером 5322686600:00:007:0270 строком на 15 (п`ятнадцять) років.
03 листопада 2016 року, між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Сенча» (Орендар) укладено договір оренди землі, з якого вбачається, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, площею 2,806га з кадастровим номером 5322686600:00:002:0198 строком на 10 (десять) років.
Також, 14 вересня 2020 року, між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Сенча» (Орендар) укладено договір оренди землі, з якого вбачається, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського виробництва з метою ведення товарного виробництва, яка знаходиться на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, площею 1.5га з кадастровим номером 5322686600:00:005:0526 строком на 10 (десять) років.
З інформації про нараховані та виплачені суми орендної плати за вказаними договорами оренди земельних ділянок, наданої ТОВ «Сенча» вбачається, що ОСОБА_1 , як орендодавець отримувала дохід від ТОВ «Сенча».
Згідно з рішеннями № 14-17 сьомої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 30 квітня 2021 року, було надано ТОВ «Сенча» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення чотирьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, кожна з яких має орієнтовну площу 0,375га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 є, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 и. 
За вищезазначені рішення № 14-17 від 30 квітня 2021 року «Про надання ТОВ «Сенча» дозволу на розроблення проекту землеустрою вищезазначених чотирьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проголосувало «ЗА» п`ятнадцять депутатів, в тому числі і депутат ОСОБА_1 .
Згідно витягів з протоколу сьомої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 30 квітня 2021 року відсутні відомості, щодо повідомлення ОСОБА_1 про її реальний конфлікт інтересів під час розгляду питання «Про надання ТОВ «Сенча» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно з положеннями частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).
Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
Отже, ОСОБА_1 є депутатом Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, а отже, на неї поширюються обмеження та зобов`язання, передбачені Законом.
Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, що передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України суд першої інстанції виходив з того, що остання, будучи депутатом восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області та суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, не повідомила, про наявність у неї реального конфлікту інтересів та особисто 30 квітня 2021 року взяла участь у засіданні сьомої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області та проголосувала «ЗА» питання №14,15,16,17 «Про надання ТОВ «Сенча» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення чотирьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, кожна з яких має орієнтовну площу 0,375 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», маючи приватний інтерес який зумовлений майновим інтересом у вигляді договірних відносин і отримання доходу від ТОВ «Сенча» котрий полягав у небажанні зашкодити вигідним для себе договірним відносинам та бажанні зберегти додаткове джерело доходу, використавши свої службові повноваження, чим порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені ч. 1 ст. 28 та ч.2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції».
Однак, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.
Частинами 1, 3 статті 8 3акону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, а саме: не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах, керуватися у своїй діяльності загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. На депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «По статус депутатів місцевих рад», ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.
Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради. Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.
Отже, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 Конституції України, відповідно до Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять. Тобто, до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях ради.
В протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією №87 та № 88 від 14 березня 2023 року зазначено, що приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у вигляді наявності договірних відносин і отримання доходу від ТОВ «Сенча» та у небажанні зашкодити вигідним для себе договірним відносинам та бажанні зберегти додаткове джерело доходу, тим самим використавши свої службові повноваження, наявним у неї приватним інтересом, який міг суперечити державним інтересам, а саме у вигляді об`єктивності і неупередженості у прийнятті рішень.
Частиною 1 статті 172-7 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Частиною 2 статті 172-7 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Диспозиції цієї статті є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Положеннями пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок особи, у якої виник конфлікт інтересів (потенційний чи реальний) та яка перебуває в колегіальному органі, повідомити колегіальний орган про конфлікт інтересів.
Частина 1 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що особливості врегулювання конфлікту інтересів у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі і депутатів місцевих рад, визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.
Так, правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності зазначеної у протоколі особи визначені статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою прийняття відповідних рішень (голосування) депутатом на засіданні місцевої ради може здійснюватися за умови повідомлення про конфлікт інтересів та дотримання правил врегулювання конфлікту інтересів, передбачених цією статтею.
Згідно з приміткою ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко встановити, що а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Для встановлення ж наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі, і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення
Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено, як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.
Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується особи і яку вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Апеляційний суд зазначає, що наявність у ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами: 5322686600:00:007:0270 (площа 3,18га), 5322686600:00:002:0198 (площа 2,806га), 5322686600:00:005:0526 (площа 1.5 га), які відповідно до договорів оренди землі були передані ТОВ «Сенча» відносно якого сільською радою приймались рішення дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не свідчить про наявність приватного інтересу депутата ОСОБА_1 під час голосування за відповідні рішення ради, оскільки зазначені вище земельні ділянки, які належать ОСОБА_1 були передані в оренду ТОВ «Сенча» ще до набрання ОСОБА_1 повноважень, як депутата Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області.
Окрім того, матеріали справи не містять фактів, які б підтверджували, що отримання ОСОБА_1 орендної плати від ТОВ «Сенча» та її розмір за договорами оренди земель від 04 листопада 2013 року, 03 листопада 2016 року та від 14 вересня 2020 року залежить від прийнятого рішення Сенчанської сільської ради від 30 квітня 2021 року.
Таким чином, в даному випадку відсутній факт реального конфлікту інтересів, тобто наявність приватного інтересу.
Більше того, відсутні докази, що приватний інтерес ОСОБА_1 суперечить її службовим чи представницьким повноваженням та що така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийнятих рішень останньою. 
Надання дозволу за рішенням сільської ради ТОВ «Сенча» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення чотирьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами орієнтовна площа кожної ділянки 0,375 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не мають жодного відношення до земельних ділянок які належить ОСОБА_1 та були передані нею в оренду.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що рішенням Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №14-17 від 30 квітня 2021 року, земельні ділянки не передавалися в оренду ТОВ «Сенча», а даним рішенням було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
ОСОБА_1 брала участь у голосуванні на засіданні сьомої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області та її дії реально були спрямовані на реалізацію представницького обов`язку, як депутата сільської ради. 
Апеляційний суд також зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення не повинен мати переваги перед іншими доказами, та сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
У свою чергу, ні протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, ні оскаржувана постанова суду, не містять доказів на обґрунтування наявності умислу ОСОБА_1 на вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи та дав їм належну оцінку, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Жаги Едуарда Григоровича підлягає задоволенню, а постанова судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП та закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності підлягає  - скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Жаги Едуарда Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року – скасувати.
Провадження по справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Полтавського апеляційного суду                                          О.О. Панченко