Справа № 161/11412/23  Провадження №33/802/743/23 	Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його представника Шемета І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підставі ст.22 цього ж Кодексу, - звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.
Так, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29 червня 2023 року о 09:52 год. в м.Луцьк по вул.Яровиця, 4, керуючи автомобілем марки «Кіа Соренто», номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по вул.Яровиця, у зв`язку з чим транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.10.9 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді Крижановський А.Г. 08 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Зазначає про те, що ПДР України він не порушував, оскільки рухаючись задні ходом при виїзді з місця паркування, переконався, що це не створить небезпеки транспортним засобам, які рухаються по смузі зустрічного руху. При русі заднім ходом він побачив, що в сторону його автомобіля рухається вантажний автомобіль, а тому відразу ж зупинився. Такі обставини наявні на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи. Вважає, що оскільки водій автомобіля марки «Марседес Бенц Спрінтер» після повороту не зайняв крайнє праве положення на дорозі та не зменшив швидкість, то на середині дороги відбулось зіткнення. Схемою ДТП підтверджується, що справа від автомобіля марки «Марседес Бенц Спрінтер» до тротуару 3 м 47 см. А тому він переконаний, що його дії не лежать у прямому причинному зв`язку з виникнення ДПТ.
Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання в якому просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення вважаючи, що він пропущений з поважних на те причин. 
Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши ОСОБА_1  та його представника Шемета І.К., які доводи клопотання підтримали, апеляційний суд приходить до висновку, що воно до задоволення не підлягаєз огляд на таке.
Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
В апеляційній скарзі як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт посилається на те, що він хоча і був в судовому засіданні 28.08.2023, однак копію постанови отримав лише 06.11.2023 після написання відповідної заяви. Вважає, що саме з цієї дати (06.11.2023) почався перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження судового рішення. Фактично такі ж доводи підтримані стороною захисту в суді апеляційної інстанції.
Проте, такі доводи сторони захисту на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області постановлена 28.08.2023 і за участі ОСОБА_1 , який приймав безпосередню участь в судовому засіданні.
А тому, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 28 серпня 2023 року був присутній на розгляді справи, то він фактично ознайомився з її змістом, у тому числі із порядком та строком її апеляційного оскарження, про що зазначено в резолютивній частині судового рішення.
Таким чином, в даному випадку саме з 28 серпня 2023 року почався перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного Волинської області від 28.08.2023, який фактично припадав на 07 вересня 2023 року. Однак, апеляційна скарга до суду подана лише за спливом двох місяців - 08 листопада 2023 року, тобто після спливу передбаченого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується штемпелем суду проставленим на апеляційній скарзі.
При цьому той факт, що ОСОБА_1 01.11.2023 подавши до суду заяву про отримання копії судового рішення, отримав його 06.11.2023, жодним чином не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки положення ч.2 ст.294 КУпАП перебіг строку апеляційного оскарження пов`язують саме з датою постановлення постанови, а не з будь-якою іншою у тому числі й датою отримання її копії. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у ній міститься розписка надана ОСОБА_1 , з якої вбачається, що він з оскаржуваною постановою суду ознайомлений та її копію отримав 28.08.2023. У розписці також містяться відомості про те, що строк оскарження постанови йому роз`яснено. 
А тому, наведені апелянтом обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення і відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.
Дослідивши дані обставини апеляційний суд вважає, що за наведених у заявленому в апеляції клопотанні підстав, строк апеляційного оскарження судового рішення поновленню не підлягає.
Таким чином, клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 28.08.2023 до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом. Не наведено таких і в судовому засіданні.
Крім того слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані апелянтом, ані його представником не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то в задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу, - повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2023 року ОСОБА_1 , – відмовити.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2023 року, - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк