Ухвала
 
15 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 333/2242/19
провадження № 61-16007 ск 23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк», подану його представником - адвокатом Юнашем Андрієм Борисовичем, на рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У квітні 2019 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13 грудня 2007 року                            № CNL-200/529/2007, а саме - на: 1/2 частину житлового будинку загальною площею 115,4 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про права на спадщину, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 25 грудня 2006 року за реєстровим № 1961; 1/2 частину житлового будинку загальною площею 115,4 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 вересня 2020 року у справі № 333/7113/18; для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором від 13 грудня 2007 року № RCNL-200/529/2007 в сумі: 8 843,20 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту; 2 847,86 доларів США - за нарахованими відсотками за період з 03 травня 2016 року по 31 січня 2019 року, всього на 01 лютого 2019 року - 11 691,06 доларів США; застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки, передбачений статтею 39 Закону України «Про іпотеку», а саме - шляхом проведення прилюдних торгів, за початкового ціною реалізації предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, в сумі не нижче 314 625,00 грн.
 
2.       У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки, в якому просила визнати недійсним договір іпотеки від 13 грудня 2007 року № РCNL-200/529/2007.
 
3.       Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30 березня 2023 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки від 13 грудня 2007 року № PCNL-200/529/2007, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О. Г., зареєстрований в реєстрі за № 6081.
 
4.       Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» залишено без задоволення, а рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30 березня 2023 року - без змін.
 
5.       У листопаді 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «ОТП Банк», подана його представником - адвокатом Юнашем А. Б., на рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.
 
6.       Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
7.       Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
8.       Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
9.       Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
10.   Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) -  2 684,00 грн.
 
11.   В постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
 
12.   Заявлені в цій справі позовні вимоги стосуються: 1) кредитної заборгованості на суму 11 691,06 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на дату подання касаційної скарги (07 листопада 2023 року) становило 421 376,20 грн, в рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, за початкового ціною реалізації предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, в сумі не нижче 314 625,00 грн; 2) нерухомого майна - предмета іпотеки загальна вартість якого згідно з наявним у справі витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 16770535 становить 199 233,00 грн.
 
13.   При цьому, обґрунтовуючи невіднесення справи до категорії малозначних, скаржник в касаційній скарзі вказує, що ціна позову в цій справі становить 324 321,23 грн, яка перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є слушним зауваженням про те, що справа є не малозначною в силу вимог закону, однак не спростовує того факту, що ціна позову в цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
14.   Виходячи з наявної в оскаржуваних судових рішеннях і матеріалах касаційного провадження інформації про розмір заявлених майнових вимог в цій справі, слід дійти висновку, що ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн). Тобто справа № 333/2242/19 не підлягає касаційному перегляду в силу вимог закону.
 
15.   Водночас касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.
 
16.   Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
 
17.   Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
 
18.   У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом  (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
19.   Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
 
20.   Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
21.   Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
22.   При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
23.   Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
24.   Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
25.   Враховуючи наведене, оскільки АТ «ОТП Банк» подало касаційну скаргу на судові рішення у справіз ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
26.   Помилкове зазначення в постанові Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.
 
27.   Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
28.   За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особами, які подали касаційні скарги, вимог статей 389-392 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк», поданою його представником - адвокатом Юнашем Андрієм Борисовичем, на рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року.
 
2.       Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                     В. В. Пророк

А. І. Грушицький

Є. В. Петров