ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 р. 	Справа № 440/8368/22	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Петрова Л.М.) від 16.05.2023 по справі № 440/8368/22
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області
про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати протиправною відмову ГУНП в Полтавській області в проведенні повторного розслідування нещасного випадку, який стався з капітаном поліції, старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області 20.08.2021 та складанні Акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 (ПВ);
визнати протиправним та скасувати Акт розслідування нещасного випадку № 1 від 06.07.2022 (форми Н-1/НПВ) розслідування нещасного випадку, який стався з капітаном поліції, старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області 20.08.2021;
зобов`язати ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області провести повторне розслідування нещасного випадку за фактом травми, отриманої 20.08.2021 о 16.10 год ОСОБА_1 капітаном поліції, старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705, з урахуванням викладених висновків суду в результаті судового слідства по справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що попередження про необхідність дотримання службової дисципліни не є видом дисциплінарного стягнення, тому на переконання позивача відповідачем ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області не було притягнуто позивача до відповідальності, оскільки відсутній наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 440/8368/22 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач, Головне управління Національної поліції в Полтавській області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 440/8368/22 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходить службу в органах Національної поліції.
20.08.2021 під час затримання гр. ОСОБА_2 , який перебував у розшуку, останній наніс удар головою в область обличчя капітана поліції ОСОБА_1 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження. Під час затримання були присутні: заступник начальника сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Кременчуцького РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_3 , т.в.о. начальника СКП ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_4 та оперуповноважений ВКП Кременчуцького РУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_5 . В подальшому капітаном поліції ОСОБА_4 було повідомлено про подію на короткий номер « 102», а також було викликано на місце події бригаду ЕМД.
В ході проведення службового розслідування встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук від 29.03.2021 обвинуваченого ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі, однак останній переховувався від відбуття призначеного покарання. У зв`язку з переховуванням засудженого ОСОБА_2 працівниками ВКП Кременчуцького РУП ГУНП розпочато розшукові заходи по встановленню його місця знаходження.
20.08.2021 працівниками кримінальної поліції отримано інформацію про можливе місцезнаходження ОСОБА_2 на території гімназії № 17 в АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою, з метою перевірки інформації та затримання у разі виявлення ОСОБА_2 працівники поліції розділилися на групи з метою обстеження території навчального закладу. Капітан поліції ОСОБА_1 та капітан поліції ОСОБА_4 рухаючись по території навчального закладу помітили гр. ОСОБА_2 ОСОБА_1 повідомив, що згідно ЗУ «Про Національну поліцію» до гр. ОСОБА_2 буде застосовано заходи фізичної сили та спеціальні засоби, але останній не реагував. Після цього ОСОБА_1 наблизився до гр. ОСОБА_2 для затримання останнього. В той час ОСОБА_4 знаходився позаду ОСОБА_1 на відстані 5-10 метрів та прикривав останнього. Коли ОСОБА_1 знаходився впритул до ОСОБА_2 обличчям до останнього, одразу почав виконання прийому «загин руки за спину» затримуваній особі. В той час ОСОБА_2 з метою втечі, вдарив ОСОБА_1 головою в обличчя. Після затримання ОСОБА_2 ОСОБА_1 відчув погіршення самопочуття та звернув увагу на рану, яка була на обличчі. В подальшому на місце події було викликано швидку допомогу.
Наказом ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 25.08.2021 № 39 «Про створення комісії з розслідування нещасного випадку з працівником відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області» створено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався з 20.08.2021 о 16 год. 10 хв з старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 .
За результатами проведення службового розслідування від 04.10.2021 т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області затверджено висновок службового розслідування за фактом заподіяння тілесних ушкоджень старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 .
Наказами ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 29.11.2021 № 52 та від 05.05.2022 № 11 внесено зміни до наказу ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 25.08.2021 № 39.
Відповідно до висновку службового розслідування, проаналізувавши зібрані матеріали та нормативно-правову базу встановлено, що під час вказаної події капітан поліції ОСОБА_1 проявив непрофесійне виконання своїх службових обов`язків, що виразилось у не достатньому фізичному контролі над правопорушником під час застосування спеціального прийому рукопашного бою, що дало змогу ОСОБА_2 нанести поліцейському удар в район голови.
Таким чином, враховуючи обставини нещасного випадку, керуючись п.п. 3 п. 8 розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими затвердженого наказом МВС від 05.10.2020 № 705, комісія дійшла висновку, що тілесні ушкодження капітаном поліції ОСОБА_1 отримані внаслідок учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є дисциплінарним проступком.
За висновком цієї ж комісії зазначено , що  порушення службової дисципліни, а саме недотримання вимог п.п. 1, 2, 8, 9, п. 3 ст. 1 р. І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національної поліції», не вжиття заходів спрямованих на забезпечення особистої безпеки під час проведення поліцейського заходу, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 , однак враховуючи те, що він вчинив незначний проступок, керуючись п. 8, 11 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обмежитись його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
07.06.2022 т.в.о. начальника ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП затверджено акт № 1 розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 20.08.2021 о 16 год. 10 хв.
Відповідно до висновку службового розслідування від 04.10.2021 нещасний випадок, який стався з позивачем не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, згідно пп. 3 п. 8 розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими затвердженого наказом МВС від 05.10.2020 № 705.
Листом ГУНП в Полтавській області від 20.07.2022 № 0-41 позивача повідомлено, що відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказу МВС України від 05.10.2020 № 705 підстави для повторного розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 20.08.2021 та складання акта спеціального розслідування за формою Н-1/НПВ не виявлені.
Позивач не погоджуючись із зазначеним Актом № 1 розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НПВ начальником Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області щодо розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 20.08.2021 та відмовою ГУНП в Полтавській області в проведенні повторного розслідування нещасного випадку, який стався з капітаном поліції, старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області 20.08.2021 та складанні Акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 (ПВ), звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем встановлено порушення позивачем службової дисципліни, проте, з урахуванням ч. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відповідачем не прийнято наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а лише попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
В доводах апеляційної скарги позивач по справі посилається на те, що службову дисципліну він не порушував та належно виконував свої обов`язки стосовно затримання злочинця. Вказує, що при складанні Акту Н-1 від 07.06.2022 року, комісією з розслідування нещасного випадку, що стався на території гімназії № 17 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 було взято за основу саме висновок дисциплінарної комісії щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про необхідність дотримання службової дисципліни у майбутньому, що має рекомендований характер. При цьому, не було взято до уваги, що не були дотримані вимоги щодо застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог ст. ст. 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п. 2 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, зокрема відсутній наказ «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про необхідність дотримання службової дисципліни у майбутньому». Зазначає, що положеннями Дисциплінарного статуту передбачено виключний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до поліцейського в разі порушення ним службової дисципліни. Про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення видається письмовий наказ. Натомість попередження про необхідність дотримання службової дисципліни не входить до видів дисциплінарного стягнення, визначених ст. 13 Дисциплінарного статуту, і відповідно, не реалізується у вигляді видання наказу про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Вважає, що попередження про необхідність дотримання службової дисципліни не є видом дисциплінарного стягнення, що мають бути внесені до послужного списку ОСОБА_1 (розділ 15 «Дисциплінарні стягнення»). Оскільки усне попередження поліцейського про необхідність дотримання службової дисципліни не свідчить про застосування заходів дисциплінарного стягнення, оскільки виключний перелік дисциплінарних стягнень визначений ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту і у ньому відсутній такий вид дисциплінарного стягнення як попередження, до дисциплінарної відповідальності позивач не притягувався, за результатами службового розслідування в його діях не встановлено складу дисциплінарного проступку, вважає що Акт Н-1 від 07.06.2022 року зі службового розслідування нещасного випадку з ОСОБА_1 прийнятий необґрунтовано, на підставі помилкових висновків про наявність у діях позивача порушення службової дисципліни. Також вважає, що наявні всі підстави для проведення розслідування нещасного випадку за фактом отримання ним 20.08.2021 року тілесних ушкоджень саме у ході виконання службових обов`язків.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, доводам сторін та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», абзацу десятого пункту 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, з метою встановлення єдиного порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ № 705 від 05 жовтня 2020 року, яким затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими (далі - Порядок № 705).
Вказаний Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - орган (підрозділ) поліції).
За визначенням пункту 3 розділу І Порядку № 705 нещасний випадок - це отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.
Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку № 705 розслідування проводиться в разі настання нещасного випадку, у тому числі про який своєчасно не повідомлено керівника органу (підрозділу) поліції.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 705 про кожний нещасний випадок потерпілий поліцейський або особа, яка його виявила, негайно повідомляє прямому керівникові.
При цьому за визначенням, викладеним у пункті 3 розділу І Порядку № 705, прямий керівник - керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 705 прямий керівник після отримання відомостей про настання нещасного випадку зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги потерпілому поліцейському, забезпечити (за потреби) його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок керівникові органу (підрозділу) поліції та посадовій особі з державного нагляду за охороною праці; зберегти до прибуття комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку та устаткування в такому стані, у якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших осіб), ужити необхідних заходів для запобігання таким випадкам.
За приписами пунктів 3, 4 розділу ІІ Порядку № 705 керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок утворює комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.
До складу комісії з розслідування нещасного випадку входять: 1) керівник (спеціаліст) з державного нагляду за охороною праці або посадова особа, на яку покладено виконання функцій з державного нагляду за охороною праці (голова комісії); 2) керівник (спеціаліст) підрозділу кадрового забезпечення; 3) психолог (у разі спроби самогубства); 4) представник первинної організації профспілки (за згодою); 5) спеціаліст Державної установи "Центр превентивної медицини МВС України" (у разі гострого професійного захворювання (отруєння));6) інші посадові особи органів (підрозділів) поліції (за потреби).
Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку № 705 до складу комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку не може входити прямий керівник потерпілого поліцейського, який організовував та контролював його службову діяльність під час виконання обов`язків, що призвели до настання нещасного випадку в період проходження служби.
Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 705 визначено, що за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2).
Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 705 Комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана: 1) провести засідання, на якому розглянути інформацію про нещасний випадок, розподілити функції між членами комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та скласти протокол засідання (додаток 3); 2) провести фотографування, обстежити місце нещасного випадку та скласти протокол огляду місця, де стався нещасний випадок (додаток 4); 3) одержати письмові пояснення потерпілого поліцейського, посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку (додаток 5); 4) вивчити наявні документи і матеріали стосовно нещасного випадку та надіслати (за потреби) запити відповідним установам, організаціям, закладам щодо надання інформації про нещасний випадок; 5) визначити вид події та причини, що призвели до настання нещасного випадку, згідно з Класифікатором видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (додаток 6); 6) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; 7) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертиз тощо для встановлення причин настання нещасного випадку; 8) з`ясувати обставини перебування потерпілого поліцейського у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; учинення ним кримінального, адміністративного правопорушення, дисциплінарного проступку, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства; 9) установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, та розробити заходи із запобігання таким нещасним випадкам; 10) кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків; 11) прийняти рішення шляхом голосування членів комісії (спеціальної комісії), у разі рівної кількості їхніх голосів голос голови комісії (спеціальної комісії) вирішальний; 12) скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. У разі групового нещасного випадку скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого поліцейського. Акти за формою Н-1 прошиваються та скріплюються печаткою органу (підрозділу) поліції; 13) розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1). У разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку із змістом акта за формою Н-1 підписати акти з відміткою про наявність окремої думки. Окрема думка викладається письмово. В окремій думці член комісії (спеціальної комісії) обґрунтовано викладає пропозиції до змісту акта за формою Н-1 (окрема думка додається до акта за формою Н-1 та є його невід`ємною частиною); 14) передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження; 15) додержуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих поліцейських та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.
Пунктом 7 розділу ІІІ Порядку № 705 визначено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є: 1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час; 2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.
Водночас пунктом 8 розділу ІІІ Порядку № 705 встановлено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є: 1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію"; 2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом); 3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком; 4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).
Згідно з пунктом 1 Примітки до додатку № 2 до Порядку № 705 якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, це позначається великими літерами ПВ (Н-1/ПВ), якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, це позначається великими літерами НПВ (Н-1/НПВ).
У додатку № 6 до Порядку № 705 викладено Класифікатор видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (далі - Класифікатор).
Зокрема, підпунктом 12 пункту 1 Класифікатора до виду події, що призвела до нещасного випадку, віднесено навмисне вбивство, травма, заподіяні іншою особою.
Причини нещасного випадку класифіковані на: 1) технічні; 2) організаційні; 3) психофізіологічні; 4) техногенні, природні, екологічні та соціальні.
Підпунктом 3 пункту 2 Класифікатора до організаційних причин нещасного випадку віднесено: психофізіологічні: алкогольне, наркотичне чи інше сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; травмування (смерть) унаслідок протиправних дій інших осіб; низька нервово-психічна стійкість; незадовільні фізичні дані або стан здоров`я; незадовільний психологічний клімат у колективі; особиста необережність потерпілого поліцейського (у разі відсутності технічних і організаційних причин, впливу шкідливих або небезпечних виробничих факторів, порушень вимог законодавчих і нормативно-правових актів, інструкцій тощо); інші види (вказати причину).
Аналіз вищевикладених норм, дає підстави для висновку, що положеннями Порядку № 705 передбачено вичерпний перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків і обставин настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків.
Залежно від того, які обставини встановлені під час розслідування нещасного випадку, складається акт за відповідною формою: якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, це позначається великим літерами ПВ (Н-1/ПВ), якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, це позначається великими літерами НПВ (Н-1/НПВ).
Як встановлено з матеріалів справи, комісією складений Акт розслідування нещасного випадку № 1 від 06.07.2022 (форми Н-1/НПВ), який стався з капітаном поліції, старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області 20.08.2021 р.
В свою чергу, в основу цього Акту також були покладені обставини, які зафіксовані у висновку службового розслідування за фактом заподіяння тілесних ушкоджень старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_1 від 04.10.2021 р.
Згідно цього висновку встановлено, зокрема, що застосування капітаном поліції ОСОБА_1 поліцейських заходів, відносно ОСОБА_2 є законними та були застосовані з метою затримання правопорушника та забезпечення особистої безпеки, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію».
В той же час, не зважаючи на тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 під час виконання прийому затримання, обраний поліцейський захід був необхідним та пропорційним, в результаті чого правопорушника ОСОБА_2 було затримано.
Разом з тим, проаналізувавши зібрані матеріали та нормативно-правову базу встановлено, що під час вказаної події капітан поліції ОСОБА_1 проявив непрофесійне виконання своїх службових обов`язків, що виразилось у не достатньому фізичному контролі над правопорушником під час застосування спеціального прийому рукопашного бою, що дало змогу ОСОБА_2 нанести поліцейському удар в район голови.
Згідно п. п. 3, 4 резолютивної частини цього висновку встановлено, що в діях старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , маються ознаки дисциплінарного проступку. За порушення службової дисципліни, а саме недотримання вимог п.п. 1, 2, 8, 9 п. 3 ст. 1 р. І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», не вжиття заходів спрямованих на забезпечення особистої безпеки під час проведення поліцейського заходу, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , однак враховуючи що він вчинив незначний проступок, керуючись п. 8, 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування відповідно до наказу МВС України від 07.11.2018 № 893 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України» проводиться з метою встановлення обставин травмування, чи мали ці обставини місце взагалі. Під обставинами слід розуміти: час, місце, спосіб, а також наявність причинного зв`язку між можливими протиправними діями травмованої особи та наслідками таких дій.
Таким чином, зазначеним вище висновком встановлено факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, але у зв`язку з малозначністю цього проступку, його попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни. Вказаний висновок є чинним та матеріали справи не містять доказів щодо його оскарження позивачем у справі.
Судова колегія зазначає, що згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.
Поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до п.п. 8 п. 3 ст. 1 р. І Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.
Як було встановлено висновком службового розслідування від 04.10.2021 р., ОСОБА_1 20.08.2021 під час вказаної події проявив непрофесійне виконання своїх службових обов`язків, ігнорування вимог пп. 8 п. 3 ст. 1 р. І Дисциплінарного статуту, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», що виразилося у невжитті заходів щодо забезпечення особистої безпеки, що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції, що в свою чергу є порушенням службової дисципліни.
Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни, що і було здійснено в межах цих правовідносин. 
При цьому, як вказувалося вище ,відповідно до підпункту 3 пункту 8 Розділу III Порядку № 705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком.
Щодо посилання апелянта на те, що відповідачем не видавався наказ про притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності, судом встановлено та відповідачем не заперечувалося, що дійсно, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 не видавався, оскільки попередження про необхідність дотримання службової дисципліни не є видом дисциплінарного стягнення.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що наведена вище обставина не виключає самого факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, яке керівник ГУНП, маючи дискреційні повноваження, розцінив як незначний та прийняв рішення не накладати дисциплінарне стягнення, а обмежитися попередженням, у відповідності до ч. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту.
При цьому, формулювання цієї норми свідчить про наявність факту дисциплінарного проступку. Тобто, вона може бути застосована лише в тому випадку, якщо за результатами розслідування дійсно встановлено факт порушення службової дисципліни, тобто вчинення поліцейським дисциплінарного проступку. Якщо в діях поліцейського не виявлено ознак дисциплінарного проступку, тоді ця норма взагалі не застосовується.
В подальшому, у керівника органу поліції є вибір: або накласти одне з дисциплінарних стягнень, передбачених ст.13 Дисциплінарного статуту, або обмежитися попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни. Останнє застосовується виключно у випадках коли дисциплінарний проступок за ступенем тяжкості є незначний, тобто не мав тяжких наслідків.
Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що факт вчинення дисциплінарного проступку (незначного) встановлений у висновку службового розслідування, який є чинним, а тому ці обставини не могли не бути враховані під час розслідування нещасного випадку ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.
Отже, враховуючи обставини нещасного випадку, керуючись підпунктом 3 пункту 8 Розділу III Порядку № 705 колегія суддів зазначає, що комісія ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області з розслідування нещасного випадку дійшла правомірного та обґрунтованого висновку, що тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_1 , є наслідком учинення потерпілим діяння, яке є дисциплінарним проступком.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування Акту розслідування нещасного випадку № 1 від 06.07.2022 (форми Н-1/НПВ) розслідування нещасного випадку, який стався з капітаном поліції, старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області 20.08.2021 р.
Щодо вимоги про визнання протиправною відмови ГУНП у проведенні повторного розслідування нещасного випадку та складанні акту за формою Н-1 (ПВ), колегія суддів зазначає, що на момент надання позивачу відповіді від 20.07.2022 р. № 0-41 Акт розслідування нещасного випадку № 1 від 07.06.2022, складений ВП № 1 Кременчуцького РУП був чинним, рішення суду про визнання його протиправним чи скасованим не приймалося, відтак підстави для проведення повторно розслідування були відсутні.
Враховуючи те. що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування Акту розслідування нещасного випадку № 1 від 06.07.2022 (форми Н-1/НПВ), вимоги позивача про зобов`язання ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області провести повторне розслідування нещасного випадку за фактом травми, отриманої 20.08.2021 о 16.10 год ОСОБА_1 капітаном поліції, старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705, з урахуванням викладених висновків суду в результаті судового слідства по справі також не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 440/8368/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    О.В. Присяжнюк