ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6219/23 Справа № 208/5739/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Канурна  О. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:        
головуючої судді Канурної О.Д.,
суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В., 
за участю секретаря судового засідання: Керімової – Бандюкової Л.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради, на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (суддя першої інстанції Похваліта С.М.) , -

В С Т А Н О В И В:
       
       У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою на предмет встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, де заінтересованою особою визначив Територіальну громаду м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що належала їй на праві приватної власності. Це стало підставою для звернення ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, однак 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримав відмову у Першій кам`янській державній нотаріальній конторі, де зазначалось, що він не надав документального підтвердження про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 саме за зазначеною адресою та підтвердження родинності з померлою; пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 
       У зв`язку з вищевикладеним заявник, маючи на меті оформити свої спадкові права, звернувся до суду та просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкоємицею ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, зазначаючи при цьому, що інших спадкоємців немає, заяв до нотаріуса ніхто, окрім нього, не подавав.
       Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Територіальна громада м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задоволено.
       Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем його тіткою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.
       Не погодившись з таким рішенням суду, Кам`янська міська територіальна громада в особі Кам`янської міської ради, звернулася з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та розглянуто справу в порядку окремого провадження, тоді як у справі вбачається спір про право, оскільки з пропуском строку на звернення із заявою до суду, спадщина може бути відумерлою, враховуючи при цьому ненадання нотаріусу документального підтвердження родинності заявника з померлою.
       Разом з цим апелянт зазначає, що заявник не надав належного підтвердження своєї реєстрації разом із спадкодавцем та не надав судового рішення про продовження строку на прийняття ним спадщини.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01червня 2023 року цивільну справу №208/5739/22 витребувано з Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
       04 липня 2023 року цивільна справа надійшла до апеляційного суду.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року апеляційна скарга залишалась без руху для зазначення підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та звернення до суду із клопотанням про поновлення такого строку.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року, після усунення недоліків, визначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2023 року, поновлено Кам`янській міській територіальній громаді в особі Кам`янської міської ради строк на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м .Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради.
       Копію ухвали та апеляційної скарги сторонам та їх представникам судом надсилалось поштою 25 серпня 2023 року. 
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року апеляційну скаргу Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року призначено до розгляду по суті на 15 год. 20 хв. на 11 жовтня 2023 року.
       Копію ухвали направлено сторонам поштою 07 вересня 2023 року.
       14 вересня 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Фесюк Ю.О., скориставшись правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги Кам`янської міської ради, зазначив про відсутність інших спадкоємців у спадковому майні померлої тітки ОСОБА_2 , а факт постійного проживання разом із померлою за однією адресою не оспорюється, як і відсутні інші особи, до яких би за цей час перейшло право власності на спірну квартиру, щоб передбачало розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а, відтак, спору щодо цього майна не існує.
       Разом з цим зазначив, що апелянтом при розгляді справи судом першої інстанції відповідного клопотання про закриття провадження у справі з цих підстав не заявлялось, також ним не висловлювалось між ким існує спір, на підставі чого просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
       Судові повістки сторони отримали 30 серпня 2023 року. 
       В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 11жовтня 2023 року представник Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджеється довідкою (а.с. 92).

       Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Фесюк Ю.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.        
       Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років померла спадкодавець ОСОБА_2 , про що 15 березня 2016 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 372.
       Після смерті ОСОБА_2 на належне їй майно відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 1995 року, виданого згідно з розпорядженням Відділу обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинської міської ради народних депутатів.
       Відповідно до акту про проживання без фактичної реєстрації від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 2015 р. по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , разом з тіткою ОСОБА_2 .
       Заявник ОСОБА_1 , є спадкоємцем після ОСОБА_2 за законом, оскільки входить до кола родичів спадкодавця з огляду на те, що є її племінником по батьківській лінії, що доводиться тим, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , який, в свою чергу, є рідним братом ОСОБА_2 , що вбачається з того, що спадкодавець ОСОБА_2 та батько заявника ОСОБА_3 мають батьків, відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
       Після померлої тітки ОСОБА_1 звернувся до Першої кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право па спадщину за законом після тітки – ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що згідно довідки № 001139352, виданої ТОВ «Абонент XXI» м. Кам`янське Дніпропетровської області встановлено, що померла ОСОБА_2 була зареєстрована по день смерті за зазначеною адресою одна.
       Заява ОСОБА_1 про видачу йому спадщини надійшла до нотаріальної контори 11 жовтня 2021 року та зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за № 2483 (спадкова справа № 1005/2021), тобто після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. Документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцем нотаріусу не надані, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії № 3512/02-31 від 19.11.2021 р. 
Доводи апеляційної скарги Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради про те, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах і що вказана заява підлягає розгляду в порядку позовного провадження, є безпідставними, виходячи з наступного. 
Відповідно до частини 2 статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.
Як вбачається із частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Згідно із частиною 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Вказане вище співпадає з висновками Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.        
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
       Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час смерті ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 проживав разом з нею, від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.
Доводи апеляційної скарги Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради про те, що на підтвердження місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було надано єдиний документ – акт проживання без фактичної реєстрації, який було складено вже після смерті спадкодавці і що деякі побутові факти проживання заявника з гр. ОСОБА_2 свідки знають безпосередньо зі слів пані ОСОБА_2 і такі докази не можуть вважатися допустимими та належними, є безпідставними, виходячи з наступного. 
Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .
На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11квітня 2023 року і задоволення апеляційної скарги Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради немає.
       Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В: 

       Апеляційну скаргу Кам`янської міської територіальної громади в особі Кам`янської міської ради залишити без задоволення.
       Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11квітня 2023 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:                                                                        О.Д. Канурна

                                                                       Т.В. Космачевська

                                                                               О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 12 жовтня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна