ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 р.	Справа № 533/707/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Козир В.П., смт. Козельщина Полтавської області, повний текст складено 05.09.23 по справі № 533/707/23
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Інспектора роти № 3 взводу 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Шило Віталія Віталійовича,   Департаменту патрульної поліції Національної поліції України                
          про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1  (далі по тексту – позивач) звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області із позовом до інспектора роти № 3 взводу 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Шила Віталія Віталійовича (далі по тексту – відповідач-1), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі по тексту – відповідач-2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якій позивач просив:
- постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.07.2023 серії БАБ №515624, винесену інспектором роти №3 взводу 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Шилом Віталієм Віталійовичем, за ч.1 ст.122 КУпАП щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 гривень скасувати за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП;
- стягнути солідарно з інспектора роти № 3 взвод 2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Шила Віталія Віталійовича на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору;
- стягнути солідарно з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України суму сплаченого судового збору.
Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року у справі № 533/707/23  відмовлено у  задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 . 
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування  обставин у справі,  просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року у справі № 533/707/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги  позивачем вказано, що суд першої інстанції не повно дослідивши наявні у справі докази, помилково прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. Так, позивач стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки швидкість руху автомобіля, яким він керував, зафіксована за 80 метрів до початку дії дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту», при цьому за межами населеного пункту дозволена максимальна швидкість руху 90 км/год, а сама постанова інспектором винесена незаконно та з порушенням вимог закону щодо її форми та змісту.  На підтвердження вказаної позиції позивачем подано до суду  виміри інженера-землевпорядника ОСОБА_2 проведені за допомогою RTZ GNSS S660P № S6626А123188759,  у відповідності до яких  за координатами  місця розташування приладу TruCam TC008455 в момент фіксації в момент фіксації швидкості руху автомобіля TOYOTA CAMRY (визначених з нагрудної камери інспектора) та за координатами  місця розташування знаку «Щербаки» 5.49 «Початок населеного пункту», з урахуванням  відстані  до автомобіля TOYOTA CAMRY в момент  фіксування на прилад TruCam TC008455  (402,9 метрів), встановлено, що  знак «Щербаки» 5.49 «Початок населеного пункту» знаходиться за на відстані 326,77 метрів від  місця з якого проводилась фіксація на прилад TruCam TC008455, в той час як приладом TruCam TC008455 зафіксована відстань до автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 402,9 метрів. Відтак  швидкість автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  була зафіксована за 76,13 метрів до початку населеного пункту і початку дії знаку 5.49 «Початок населеного пункту». 
Відповідачем на апеляційну скаргу надано відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №515624, винесеною 14.07.2023 інспектором роти №3 взводу 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Шилом Віталієм Віталійовичем, установлено, що 14.07.2023 о 17 год. 51 хв. на автодорозі М22 Полтава-Олександрія (92 км) у с. Щербаки водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , рухався зі швидкістю 74 км/год у населеному пункті, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 24 км/год, швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM ТС 008455, бодікамера 476199, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Даною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 37).
У графі постанови «До постанови додаються» зазначено «Пояснення водія на окремому аркуші».
У письмових поясненнях від 14.07.2023 позивач пояснив, що 14.07.2023 він рухався трасою Кременчук-Полтава у с. Щербаки, де його зупинив наряд патрульної поліції по причині перевищення швидкості у населеному пункті. За даними приладу Трукам швидкість автомобіля, яким він керував, становила 74 км/год, відстань від місця знаходження приладу до знаку «Початок населеного пункту» фактично становила 322 м, перевищення швидкості зафіксовано на відстані 402 м. Таким чином, в момент фіксації швидкості руху автомобіль знаходився за межами населеного пункту. З розглядом справи не погодився (а.с. 38).
На підтвердження вчинення позивачем порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху відповідачем надано до матеріалів справи відеозаписи та фото, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС008455 (а.с. 71).
Так, на вказаних фото- відеозаписах, зроблених за допомогою приладу TruCam ТС008455, зафіксовано рух транспортного засобу автомобілю марки TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М22 Полтава-Олександрія, 92 км, у с. Щербаки, зі швидкістю 74 км/год, при встановленому ліміті швидкості 50 км/год, та зазначено дату і час фіксації 14.07.2023 о 17:51:39 год, а також зафіксовано координати місця, з якого проводилася фіксація правопорушення.
Відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCam серійний номер ТС008455, у відповідності до ч. 3 ст. 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови. Зокрема, після опису обставин вчиненого правопорушення у постанові зазначено як назву приладу (TruCam), так і серійний номер - ТС008455.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції, прийшов до висновку, що усі наведені позивачем доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, є непереконливими та суд їх відхиляє. Оскаржувана постанова у цілому відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України. 
Колегія суддів частково  не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
У відповідності до  вимог статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі – КУпАП) протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
За вимогами частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Як передбачено вимогами статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбаченими частиною першою статті 122 КУпАП.
Таким чином, оскільки до компетенції органів Національної поліції віднесено  розгляд справ про  вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тому протокол за   вказаним правопорушенням не складається. 
Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі – Інструкції).
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції  у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема,  частиною першою  статті 122 КУпАП (абзац другий пункту 4 розділу І Інструкції).
Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 по справі №536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.
Отже,  чинним  законодавством передбачена можливість винесення  постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, без складання протоколу. 
Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII регулюються ПДР України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. 
Згідно із частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (стаття 53 Закону України «Про дорожній рух»).
Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема, населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49 “Початок населеного пункту”, 5.50 “Кінець населеного пункту”, 5.51 “Початок населеного пункту”, 5.52  “Кінець населеного пункту”.
Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
У відповідності до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, в тому числі: ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Відповідно до глави 5 розділу 33 ПДР України до інформаційно-вказівних знаків відноситься знак 5.49 «Початок населеного пункту», який визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху у населених пунктах.  
Знак 5.76 “Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху” розділу 33 ПДР України позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.
Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
За вимогами  п.п. "ґ"  п. 12.6 ПДР України  визначено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год.; на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год.; на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.
Отже, із аналізу приведених норм вбачається, що  в межах дії знаків 5.49 і 5.50 швидкість руху транспортним засобам  дозволено рух із швидкістю не більше 50 км/год.
Поряд з цим, частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема, передбачені   частиною першою статті  122 КУпАП. 
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За приписами частин першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією  та законами України.
Окрім того, частиною другою статті 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.
Частиною третьою статті 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, тоді як в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже,  обов`язок  доказування правомірності прийнятого рішення покладено на суб`єкта владних повноважень.
Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку, коли позивач заперечує факт правопорушення, суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування, в силу вимог частини другої статті 77 КАС України, повинен довести правомірність своїх дій та прийняття відповідних рішень.
Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач 14.07.2023 о 17 год. 51 хв. рухався в межах населеного пункту с. Щербаки  (а/д М-22 Полтава-Олександрія, 92 км) зі швидкістю 74 км/год, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Оскаржувана постанова інспектором поліції складена на місці зупинки  транспортного засобу.  
Як вбачається зі відеозапису з нагрудної камери (ID реєстратора 476199) поліцейського Шило В.В., в ході розгляду справи інспектором поліції на місці зупинки  транспортного засобу, ОСОБА_1 було зазначено про відсутність в його діях  порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, з огляду на те, що за даними TruCam в момент фіксування правопорушення відстань від вимірювача до автомобіля марки TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_1 складав  402 метри, тоді як  фактично з  місцезнаходження машини патрульної поліції до  знаку «Початок населеного пункту» було 320 метрів. 
Вказані доводи   ОСОБА_1 було також приведено в письмових поясненнях, які долучено до постанови  від 14.07.2023 серії БАБ №515624.
Проте, інспектором патрульної поліції, яким винесено оскаржувану постанову  про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, не аргументовано причини  відхилення  доводів  позивача. При цьому, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського Шило В.В. (ID реєстратора 476199)  встановлено, що при розгляді вказаної справи поліцейським  у відповідь  на доводи позивача зауважено лише про те, що місце розташування  знаку 5.49 знаходить за поворотом, а фіксація порушення здійснена після перетину  транспортним засобом повороту. 
Відповідне обґрунтування колегія суддів вважає недостатнім, оскільки воно не містить аргументації спростування доводів позивача про фіксування порушення п.12.4 ПДР до перетину транспортним засобом  знаку 5.49 «Початок населеного пункту».
Відтак,  досліджуючи  заперечення  позивача  стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.122 КУпАП, колегія суддів апеляційного суду встановила наступне.
Відповідачем-2 на підтвердження вчинення позивачем порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху надано до матеріалів справи відеозаписи та фото, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС008455 (а.с. 71).
Так, на вказаних фото, зроблених за допомогою приладу TruCam ТС008455, зафіксовано рух транспортного засобу автомобілю марки TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М22 Полтава-Олександрія, 92 км, у с. Щербаки, зі швидкістю 74 км/год, при встановленому ліміті швидкості 50 км/год, та зазначено дату і час фіксації 14.07.2023 о 17:51:39 год, а також вказано дистанцію, на якій  зафіксовано  порушення - 402,9 метри. 
З відеозаписів, наданих відповідачем-2 та досліджених колегією суддів, вбачається, що автомобіль, яким керує позивач, виїздить з-за повороту та далі рухається по автомобільній дорозі. Однак, з даного відеозапису неможливо встановити чи перетнув автомобіль марки TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_1 в момент фіксації  перевищення швидкості знак 5.49 «Початок населеного пункту».  Поряд з цим, за даними приладу TruCam ТС008455, відстань на якій було зафіксовано перевищення допустимої швидкості  руху транспортних засобів складало 402,9 метри.
Отже, з наданих  відповідачем-2  доказів  безумовно неможливо встановити чи перетнув автомобіль марки TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_1 в момент фіксації  перевищення швидкості знак 5.49 «Початок населеного пункту».
При цьому, в спростування  висновків інспектора патрульної поліції  про  порушення вимог п.12.4 ПДР  позивачем  в ході судового розгляду було  додатково надано докази у вигляді схеми RTZ зйомки в с.Щербаки та схеми RTZ зйомки в с.Щербаки накладеної на карту, що були виконані  інженером-землевпорядником ОСОБА_2 . 
У відповідності до вимірів інженера-землевпорядника ОСОБА_2   вбачається, що знак «Щербаки» 5.49 «Початок населеного пункту» (за координатами 49.119716  33.580659) знаходиться за на відстані 326,77 метрів від місця з якого проводилась фіксація на прилад TruCam TC008455 (за координатами 49.12235 33.582785).
За даними листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області від 01.12.2023 №989/09 2173/-09/217/2027, отриманого на запит апеляційного суду,  дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» (ЩЕРБАКИ) на  автомобільній дорозі загального користування державного значення М-22 Полтава-Олександрів в напрямку руху з м.Кременчук в бік м.Полтава розміщений на км 93+119 (ліворуч) за координатами 49.11972 33.58050.
Поряд з цим, із відео нагрудної камери (ID реєстратора 476199) поліцейського Шило В.В. вбачаються можливі координати місця, з якого проводилася фіксація правопорушення, що відповідають місцю розташування відповідача-1 з нагрудною камерою, в тому числі, за координатами 49.12229 33.58274.
Перевіряючи твердження позивача, колегією суддів досліджено дані відкритого ресурсу "Карти Google", за якими координати 49.12229 33.58274, які мали відповідати місцерозташуванню інспектора патрульної поліції в моменту фіксування події правопорушення (отримані із відео нагрудної камери (ID реєстратора 476199) поліцейського Шило В.В.),  знаходились на відстані не більше ніж 350 метрів  від знаку 5.49 «Початок населеного пункту» за координатами 49.11972 33.58050 (в с.Щербаки Полтавської області  у напрямку руху в бік м.Кременчук Полтавської області).  
З приведеного вбачається, що як і дані вимірів інженера-землевпорядника ОСОБА_2 , так і перевірка  відстаней за допомогою відкритого ресурсу "Карти Google" свідчить, що в момент  фіксування на приладом TruCam TC008455 автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  останній ще не перебував в межах  дії знаку 5.49 «Початок населеного пункту». 
Відповідачем не надано доказів та не зазначено ані  в  оскаржуваній постанові, ані у відзиві на апеляційну скаргу  аргументації  на спростування доводів позивача про те, що фіксування адміністративного правопорушення відбулося поза межами дії знаку 5.49 «Початок населеного пункту».
Виходячи з приведеного  колегія суддів  прийшла до висновку, що інспектором патрульної поліції, як  посадовою особою суб`єкта владних повноважень, в ході розгляду в порушення вимог статті 280 КУпАП  не перевірено  всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, доводи   ОСОБА_1 щодо фіксації швидкості автомобілю марки TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_1 на прилад  TruCam TC008455  до початку дії  знаку 5.49 «Початок населеного пункту».
Окрім того, судом першої інстанції  також помилково не взято до уваги  доводи позивача про те, що  фіксування  швидкості  транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 відбулося ще до початку дії знаку 5.49, у зв`язку з чим, в діях позивача відсутній склад  адміністративного правопорушення,  передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
За вимогами частин першої та четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно частини третьої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Таким чином, колегія суддів зауважує, що адміністративний суд  вживає  визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин справи та задля забезпечення всебічності розгляду має право,  в силу вимог статей 9 та 80 КАС України, з власної ініціативи витребувати докази, адже розгляд і вирішення справ в адміністративних судах  здійснюється, в тому числі, на засадах офіційного з`ясування всіх обставин справи.  
Відтак,  колегія суддів вважає  необґрунтованим  залишення поза увагою  доводи  позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП,  оскільки обов`язок довести правомірність прийнятої постанови покладено саме на  суб`єкт владних повноважень, тоді як адміністративний суд вживає всіх визначених законом заходів, для з`ясування всіх обставин справи.  
Відтак, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази  порушення ОСОБА_1 п.12.4 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим, його було притягнуто до  адміністративної відповідності за правопорушення, передбачене  ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмір  340,00 гривень. 
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог ПДР України, а тому у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Посилання по тексту позовної заяви на ч. 1 ст. 121 КУпАП, а не ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд розцінює як описку, допущену позивачем при складенні позовної заяви, та не бере до уваги такий недолік.
Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно частини першої-четвертої статті  242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до  пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було  неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 з прийняттям постанови про задоволення його позовних вимог.
Щодо  вимог про компенсування судових витрат на користь позивача, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Відповідно до частини першої статті  139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом, згідно квитанції №N0GZG3441M від 20.07.2023, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 1), сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн, з якого рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року у справі № 533/707/23 було повернено надміру сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн, а також при подачі апеляційної скарги, згідно квитанції №67002436 від 12.09.2023, яка міститься в матеріалах справи, сплачено судовий збір в сумі 806,21 грн. 
Відтак, з урахуванням того, що позов задоволено, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 1 342,00 грн.
Разом з тим, слід зауважити, що колегія суддів відмовляє в солідарному стягненні із  відповідачів суми судових витрат,  оскільки  інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, у зв`язку з чим, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме  суб`єкта владних повноважень .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04.09.2023 по справі № 533/707/23  скасувати, в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1   задовольнити. 
Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.07.2023  серії БАБ №515624 за ч.1 ст.122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень скасувати. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1  342  (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 (нуль) копійок.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій