ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2023 р. 	Справа № 480/7858/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамент патрульної поліції на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 27.07.23 року у справі № 480/7858/22
за позовом             Департаменту патрульної поліції  
до              ОСОБА_1                     
про стягнення матеріальної шкоди,
ВСТАНОВИВ:

29.11.2022 року позивач, Департамент патрульної поліції, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 (далі – відповідач) на користь Департаменту патрульної поліції 121482,00 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
20.01.2023 р. представник відповідача подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву та заяву про залишення позовної заяви без розгляду, у якій зазначає, що позов подано з пропуском строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі № 480/7858/22 у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено. Позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишено без руху у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Встановлено позивачу 5-денний строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
24.07.2023 року на виконання вимог ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено, що відповідно до статті 4 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди. У спірних правовідносинах факт заподіяння позивачу як власнику майна шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також її розмір, встановлено у висновку експертного дослідження від 14.02.2022 р. З огляду на положення ст. 4 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" позивач звернувся до суду у строк, визначений чинним законодавством для звернення з вимогами про відшкодування майнової шкоди. Крім того, з огляду на введений в Україні воєнний стан просить врахувати висновок Верховного Суду, сформульований в постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, за яким протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду. Просить поновити строк звернення до суду з цим позовом.  
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 480/7858/22 позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду. 
Позивач, не погодившись із ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 480/7858/22, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 480/7858/22 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскільки відповідач наказом Департаменту патрульної поліції від 02.06.2022 р. №818 о/с звільнений зі служби в поліції та завдану ним матеріальну шкоду в добровільному порядку не відшкодував, він підлягає притягненню до матеріальної відповідальності в судовому порядку відповідно до ст.ст. 5, 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» шляхом стягнення з нього на користь Департаменту патрульної поліції розміру завданої шкоди в сумі 121482 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем майнова шкода у позасудовому порядку відшкодована не була, Департамент патрульної поліції у встановленому порядку та строки звернувся із відповідною позовною заявою до Сумського окружного адміністративного суду.
Вважає, що Департаментом патрульної поліції дотримані визначені чинним законодавством строки для звернення з позовними вимогами щодо відшкодування заподіяної відповідачем майнової шкоди. 
Відповідач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано позов з пропуском тримісячного строку звернення до суду з позовом та доказів поважності причин його пропуску позивач не надано. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
У відповідності до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Колегія суддів зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.
Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
З матеріалів справи встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції від 25.08.2020 № 624 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області. Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.05.2022 № 300 "Про застосування до працівника УПП в Сумській області ДПП дисциплінарного стягнення" за вчинення дисциплінарного проступку до відповідача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції від 02.06.2022 № 818 о/с позивача звільнено зі служби в поліції.
13 січня 2022 року близько 21 год. 00 хв. на автодорозі Н-12 "об`їзд м. Суми" 16 км +300 м водій ОСОБА_1 , керуючи службовим транспортним засобом Skoda Rapid, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив наїзд на перешкоду, а саме бордюрний камінь, з подальшим виїздом за межі дорожньої частини. Внаслідок ДТП службовий транспортний засіб марки Skoda Rapid зазнав механічних пошкоджень. Службовий транспортний засіб Skoda Rapid знаходиться у власності Департаменту патрульної поліції. Відповідно до постанови Сумського районного суду Сумської області від 27.01.2022 у справі № 587/193/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Отже, відповідач своїми неправомірними діями завдав пошкоджень службовому автомобілю, чим завдав збитків власнику транспортного засобу - Департаменту патрульної поліції Національної поліції. 
Відповідно до висновку експертного дослідження від 14.02.2022 ЕД-19/119-22/722-АВ, проведеного Сумським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Rapid, становить 121482 грн.
Колегія суддів встановила, що 15.02.2022 р. Сумським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС на адресу позивача був надісланий висновок експертного дослідження про оцінку майна від 14.02.2022 (а.с.14-27), тому позивач був обізнаний з вартістю матеріального збитку. Відповідно, перебіг строку звернення до суду розпочався з 16 лютого 2022 року.
Позивач звернувся до суду з даним позовом 29 листопада 2022 р., тобто після спливу встановленого строку звернення до суду. Обставини, на які позивач вказує як на поважну причину пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд першої інстанції визнав необґрунтованими. Будь-якого іншого обґрунтування поважності причин пропуску строку позивачем не зазначено. 
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Встановивши обставини пропуску строку, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позов без руху та запропонував позивачу подати клопотання про поновлення процесуального строку, однак ця пропозиція суду була проігнорована. На усунення недоліків позивач подав заяву, в якій зазначив, що строк звернення до суду ним не пропущено.
Отже, вимоги ухвали суду першої інстанції від 18.07.2023 щодо необхідності подання клопотання про поновлення строку виконані не були, що стало підставою для залишення позову без розгляду.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно залишив без розгляду позовну заяву.
Отже, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року у справі № 520/9133/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Ухвалу  Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 по справі № 480/7858/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко