ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 р.	Справа № 546/669/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Сербіненко І.В.,  с. Решетилівка Полтавської області, повний текст складено 28.11.22 року по справі № 546/669/22           за позовом           ОСОБА_1 до          Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції                  про визнання протиправною та скасування постанови Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ №747637 поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дорошенко С.І. від 03.09.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрити та судові витрати стягнути на користь позивача.  
Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2022 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що  судом першої інстанції не встановлено та не досліджено обставин події, що трапилась 03 вересня 2022 року на блокпосту в смт. Чутове, взагалі не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 та додані в спростування даних вказаних в оскаржуваній постанові докази, не досліджено при прийнятті судового рішення розділ 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (порушення якого ставиться в вину ОСОБА_1 ), що свідчить про відсутність всебічного, повного об`єктивного з`ясування обставин справи, в зв`язку з чим прийнято рішення яке є необгрунтованим, передчасним та таким, що порушує законні і гарантовані Конституцією України права та свободи ОСОБА_1 . Стверджує, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, шо водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього в тому числі і наданій відеозапис не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вказує, що наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери інспекторів патрульної поліції не містить жодних відомостей про факт керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки початок відеозапису здійснений після зупинки автомобіля, а відповідно не містить доказів про сам факт наявності адміністративного правопорушення. 
За приписами ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283,285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2ст. 268 КАС України).
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом   направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу. Позивач (його представник) повідомлений про розгляд справи за відомими суду номером телефону.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3ст. 268 КАС України).
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,   переглянувши справу за наявними у ній доказами та       перевіривши законність і обґрунтованість   рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  постановою серії БАБ №747639 поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дорошенко С.І. від 03.09.2022 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та пункту 31.4.5 б ПДР України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок. 
Поліцейський взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дорошенко С.І. виніс спірну постанову та притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що останній на автодорозі "Київ-Харків-Довжанський" (395 кілометр) здійснював керування транспортним засобом марки DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепом METACO SD 338, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та при цьому на середній осі з правого та лівого боку шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5 б ПДР України. 
З вказаною постановою та кваліфікацією дій як адміністративне правопорушення позивач не погодився, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення (керування ТЗ з оголеним кордом) підтверджено належними та допустимим доказами та не спростовано доводами адміністративного позову, як і не спростовано не дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
До спірних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 "Про Правила дорожнього руху".
Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Пунктом 31.4.5. "б" ПДР України передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд.
Згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що після огляду транспортного засобу інспектором  встановлено, що шини зупиненого транспортного засобу мали місцеві пошкодження, що оголюють корд, у зв`язку з чим відносно позивача складено постанову серії БАБ №747637 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Місцеві пошкодження шин зупиненого транспортного засобу зафіксовано на відеозаписі, вони були продемонстровані позивачу, який будь-яких пояснень з приводу порушення ним п. 31.4.5. "б" ПДР України інспектору не надав.
При цьому в позові та в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що інспектором не зібрано доказів, що саме він керував транспортним засобом, про який йде мова у постанові.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції такі посилання позивача є безпідставними, оскільки при складанні постанови, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним зупиненим транспортним засобом, а також надав інспектору поліції документи, а саме посвідчення водія на своє ім`я та технічний паспорт на транспортний засіб, при цьому, позивач погоджувався з тим, що матеріали про адміністративні правопорушення складаються саме на нього, як на водія. 
Аналіз вказаних відеоматеріалів підтверджує вчинення позивачем правопорушення, а саме те, що позивач керував транспортним засобом, який мав технічні несправності, а саме його шини мали місцеві пошкодження, які оголюють корд, що відповідно до п. 31.4.5. "б" ПДР України забороняє експлуатацію відповідного транспортного засобу.
Отже, відповідач при встановленні порушення п. 31.4.5. "б" ПДР України дійшов правильного висновку про необхідність складання постанови про притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу необґрунтованості посилання представника позивача на недопустимість вказаного відеозапису, оскільки його зроблено на нагрудну камеру інспектора поліції, тобто портативний відеореєстратор, що відповідає Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС № 1026 від 18.12.2018.
Крім того, колегією суддів не приймаються посилання позивача в апеляційній скарзі на протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, складеного 10.11.2021 та акти перевірки технічного стану, за підписом ФОП ОСОБА_2 , оскільки зміст вказаних доказів не надають суду можливості встановити, що саме ці шини були встановлені на транспортному засобі під час перевірки технічного стану автомобіля. Від так, такі докази є неналежними та не спростовують висновки суду першої інстанції.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.11.2022 по справі № 546/669/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов