ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25821/22
Провадження № 22-ц/4820/2087/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Чебан О.М.,
з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, третя особа ОСОБА_3 , про застосування наслідків нікчемності заповіту та виключення заповіту з спадкового реєстру, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Приступи Д.І. від 15 вересня 2023 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись з цим позовом до відповідачів вказував, що він є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04.08.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамаки О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріус за його заявою відкрила спадкову справу №69539676 і повідомила ОСОБА_1 про те, що 25.12.2005 року його мати склала заповіт, посвідчений секретарем Стуфчинецької сільської ради Хміль Г.У., який зареєстровано в реєстрі за №64, за яким усе майно було заповідане ОСОБА_2 .
Вказаний заповіт позивач вважає нікчемним, оскільки секретар Стуфчинецької сільської ради Хміль Г.У. не мала повноважень на його посвідчення. Вказана обставина підтверджується листом архівного відділу Хмельницької військової адміністрації № 01-33/2022-100 від 07.11.2022 року.
Враховуючи наведене, позивач просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, виключивши зі Спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , посвідченого 25.12.2005 року секретарем Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Хміль Г.У., зареєстрованого в реєстрі за №164.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2023 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за участю третьої особи ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемності заповіту та виключення заповіту з спадкового реєстру відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. На думку апелянта, суд не врахував, що секретар Стуфчинецької сільської ради не була уповноважена на вчинення нотаріальних дій, оскільки рішенням сільської ради та виконавчого комітету відповідні обов`язки на неї не покладалися. Вказаний заповіт є нікчемним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його посвідчення. 
У відзиві ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну та залишити рішення суду без змін. Вважає відповідь архівного відділу Хмельницької районної військової адміністрації від 07.11.2022 року, відповідно до якої інформація про покладення на секретаря Стуфчинецької сільської ради Хміль Г.Ю. обов`язків щодо вчинення нотаріальних дій з 2002 по 2005 роки не виявлена, не є достатнім доказом відсутності такого рішення, а є лише припущенням. Позивачем не надано допустимих та достовірних доказів того, що ОСОБА_5 не уповноважена на посвідчення заповіту. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, судом встановлено, що 04.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамаки О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
25.12.2005 року ОСОБА_4 склала заповіт, що посвідчений секретарем Стуфчинецької сільської ради Хміль Г.У., який зареєстрований в реєстрі за №64. За вказаним заповітом все майно ОСОБА_4 було заповідане ОСОБА_2 .
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності повноважень секретаря сільської ради на посвідчення спірного заповіту і під час судового розгляду не встановлено, тому не спростовано, що заповіт складений з дотриманням вимог щодо його посвідчення.
Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.
Так, за змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем.
Згідно з статтею 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент посвідчення оспорюваного заповіту) у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як посвідчення заповітів.
Згідно підпункту 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, визначено одним із делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. 
Відповідно до ст.ст.12, 81 УЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В обґрунтування позову позивачем надано довідку архівного відділу Хмельницької районної військової адміністрації № СІ-33/2022-100 від 07.11.2022 року, згідно якої в протоколах виконавчого комітету та в рішеннях сесій Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в період з 2002 по 2005 роки не виявлено інформації про покладання на секретаря Стуфчинецької сільської ради Хміль Г.Ю. обов`язків щодо вчинення нотаріальних дій.
Проте не виявлення такої інформації працівниками архіву не свідчить про неприйняття відповідного рішення виконавчим комітетом Стуфчинецької сільської ради, а обов`язок доведення вказаних вище обставин лежить саме на позивачеві.
Такий висновок цілком узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 26.10.2022 року у справі № 647/2133/19.
Позивачем не доведено достатніми та допустимими доказами існування таких обставин, які б свідчили про нікчемність заповіту на противагу дійсного волевиявлення спадкодавиці щодо розпорядження своїм майном.
Апеляційний суд констатує, що за змістом заповіту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 все своє майно заповіла ОСОБА_2 . Вказаний заповіт складений 25.12.2005 року і посвідчений секретарем Стуфчинецької сільської ради.
До дня смерті ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання жодного разу протягом 16 років не змінювала зміст заповіту, що свідчить про чітку визначеність і незмінність волі заповідачки щодо заповідання майна своєму онукові, сину доньки  ОСОБА_3 . 
При цьому принцип свободи заповіту є основною, фундаментальною засадою спадкового права, що проявляється в усіх його інститутах. Свобода посмертних розпоряджень разом зі свободою власності та свободою договорів є одним із наріжних каменів цивільного права.
Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2023 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

                                                                        Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк