КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/12265/2023
Справа № 367/681/20
 
П О С Т А Н О В А
Іменем      України
 
13 грудня 2023 року                                                                                  
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді                Кашперської Т.Ц.,
суддів                                    Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря              Діденка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Мерзлого Л.В. в м. Ірпені у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором підряду,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, 
 
в с т а н о в и в :
 
У січні 2020 року позивач ТОВ «ТСК Комфорт» звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму боргу за договором № 1-1605/18 на користь ТОВ «ТСК Комфорт» в розмірі 230049 грн., покласти на відповідача судові витрати.
Позов мотивований тим, що 16 травня 2018 року товариство уклало з ОСОБА_1 договір № 1-1605/18 на утеплення фасаду будинку методом скріпленої теплоізоляції за адресою АДРЕСА_1 (ЖК «Сяйво 2»), згідно п. 2.1 якого розрахунки між сторонами проводяться на підставі актів виконаних робіт, розрахунок з підрядником здійснюється протягом 5 робочих днів після їх підписання. Після виконання робіт замовнику було передано всю необхідну документацію та акти, однак замовник не підписав супровідний лист щодо переданих документів, а згодом відмовився розраховуватися за роботи та отримувати кореспонденцію. На адресу відповідача 12 грудня 2019 року було направлено акти виконаних робіт засобами поштового зв`язку, які були отримані відповідачем 16 грудня та 23 грудня 2019 року. 
Позивачем виконано робіт на суму 1 991 899 грн., роботи виконані з матеріалів на суму 3 871 596,28 грн. Вартість матеріалів та частково роботи були сплачені відповідачем та борг на момент подачі позову становить 230049 грн. Відповідач не надав підряднику належних документів, які обґрунтовують його відмову від підписання актів виконаних робіт, відповідно, він безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки, а тому не звільняється від зобов`язання оплатити роботи, виконані підрядником.
 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТСК Комфорт» суму боргу в розмірі 230049 грн.
 
Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що 17 червня 2020 року його довіреною особою було подано до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що в зв`язку з довготривалою відсутністю відповідача на підтвердження доводів відзиву докази будуть надані до суду пізніше. 08 жовтня 2020 року під час обшуку слідчими ГУ ДФС в Київській області в рамках досудового розслідування були вилучені, в тому числі, і документи, на які ОСОБА_1 посилався. На даний час частину документів слідчими було повернуто, зокрема і лист з конвертом до ТСК «Комфорт» від 09 липня 2019 року щодо наявних недоліків у виконаних роботах.
Наводив зміст ст. 837, 843, 844 ЦК України, вказував, що сторонами погоджено, що вартість виконаних робіт визначається на підставі узгодженого сторонами кошторису з урахуванням зауважень та змін після закінчення робіт, але позивач навіть не намагався узгодити кошторис з урахуванням чи без урахування змін до нього. Таким чином, відповідач не надав своєї згоди на внесення змін до ціни та обсягу робіт, визначених кошторисом, а позивач не надав суду доказів внесення змін до кошторису з урахуванням зміни обсягів робіт за договором. Відтак, приймаючи до уваги положення ст. 844 ЦК України, відсутня згода відповідача щодо зміни обсягів робіт за договором.
Вказував, що судом не було належним чином проаналізовано як умов укладеного сторонами договору щодо ціни, порядку її встановлення та внесення змін до порядку та обсягів виконання договору, так і не було належним чином проаналізовано та встановлено обсягів виконаних позивачем та прийнятих, оплачених відповідачем робіт, із посиланням на відповідні докази.
Крім того, судом не досліджено та остаточно не встановлено обставин, зазначених відповідачем у запереченнях проти позову, а саме щодо відступлення позивачем від умов договору та перевищення меж кошторису на будівельні роботи.
Вважав, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про наявність підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості на підставі акту, що суперечить умовам погодженого сторонами договору та умовам додатку № 1 до договору та положенням ст. 844 ЦК України. Посилаючись на правомірність виконання позивачем робіт за актом, судом не враховано, що згідно додатку № 1 до договору, види та об`єми робіт вже визначені. Вказаного суд не врахував, як і не дослідив обсяги виконаних та оплачених відповідачем робіт. Суд мав дослідити, яка передбачена сторонами договірна ціна, які роботи були фактично виконані підрядником та передані замовнику, чи виконані підрядником роботи понад обумовлений обсяг робіт, щодо яких встановлена договірна ціна, які роботи фактично прийняті позивачем, чи оплачено замовником роботи в повному обсязі.
Вказував, що неодноразово звертався до позивача з приводу недоліків (недоробок) у виконаних роботах, про що позивачу було повідомлено засобами телефонного зв`язку з вимогою направити свого представника чи з`явитись особисто для складання та підписання дефектного акту. Але, не дочекавшись реакції з боку позивача, 10 липня 2019 року направив на його адресу лист-претензію про усунення недоліків. Замість того, щоб усунути ці недоліки або узгодити кошторис на вже виконані роботи з урахуванням змін, в тому числі недоліків, позивач всупереч п. 2.1 договору в односторонньому порядку узгодив кошторис та зміни до нього та склав акт, який направив на адресу відповідача. ОСОБА_1 дізнався про перевищення кошторису, тільки отримавши позовну заяву, і вважав, що належним чином виконує свої фінансові зобов`язання по договору, не здогадуючись про збільшення об`ємів робіт. Позивач жодним чином не попередив його про необхідність перевищення приблизного кошторису, не намагався його узгодити, а лише в акті «віртуально збільшив будинок» та нарахував додаткові об`єми та обсяги робіт.
 
Від позивача ТОВ «ТСК-Комфорт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилався на те, що суду не надано доказів, що дійсно документи, які стосуються справи, були вилучені у відповідача, і ним жодного разу не заявлялося клопотання щодо зупинення провадження в справі або витребування належним чином завірених копій доказів у слідчого. Крім того, під час розгляду справи відповідачем були надані докази (розписки про отримання коштів), представник позивача не заперечувала проти їх долучення та надала суду додаткові письмові пояснення з приводу цих доказів, будь-яких інших доказів відповідач не надав.
Щодо доданої до апеляційної скарги претензії з конвертом, вона не міститься в матеріалах справи і на неї було лише посилання у відзиві на позовну заяву. Згідно рекомендованого повідомлення, позивач не отримував лист-претензію і йому не було відомо про наявність претензій на момент закінчення робіт та отримання відповідачем акту виконаних робіт. Важливим є те, що претензія нібито була направлена 10 липня 2019 року через рік після фактичного закінчення робіт та невиконання своїх обов`язків по договору, крім того, невідомо, чи дійсно в запечатаному конверті знаходилась саме претензія.
Вказував, що належним доказом відправлення претензії від 09 липня 2019 року є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг, вказані документи в матеріалах справи відсутні.
Вважав, що зі змісту апеляційної скарги підтверджується, що відповідачу було відомо про зміни в кошторисі, і що знаючи про неотримання ТОВ «ТСК-Комфорт» листа-претензії, ОСОБА_1 не вжив жодних заходів для повідомлення позивача.
Зазначав, що відповідач, посилаючись на свою претензію, не доводить, чи дійсно були виявлені недоліки в роботі та на якому об`ємі, і чим це підтверджується. Якщо йому було відомо про необхідність складання дефектного акту, він міг скласти його та направити позивачу, встановивши строк для усунення недоліків.
Зауважував, що в листі-претензії відповідачем вказано, що після 01 серпня 2019 року він буде змушений відмовитися від договору та вимагатиме відшкодування збитків та доручить виправлення невиконаної частини роботи іншій особі, однак із вказаних дій відповідачем не зроблено жодної.
Спростовував твердження відповідача, що він дізнався про збільшення кошторису нібито отримавши позовну заяву, адже апелянт отримав акт виконаних робіт в грудні 2019 року до звернення позивача до суду, у встановлений законом десятиденний строк зауважень не висловив, і сплачував суми коштів за роботи, які значно перевищують суму договору, що вказує на погодження ним такого збільшення.
Спростовував твердження відповідача, що ним сплачена повністю сума договору, узгоджена сторонами без будь-яких змін, а позивач нібито самостійно збільшив об`єм робіт та вимагає від нього неузгоджену суму. Стверджуючи це, відповідач сам надав документи, які свідчать про конклюдентні дії, а саме сплату грошових коштів понад встановлену додатком № 1 суму, і надавши докази сплати, лише підтвердив позицію позивача, що залишок несплаченої суми становить 230049,28 грн., яку і було стягнуто з відповідача судом.
 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
 
Задовольняючи позов ТОВ «ТСК-Комфорт» про стягнення суми боргу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 не надав підряднику належних документів, які обґрунтовують його відмову від підписання актів виконаних робіт, відповідно, замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки, а тому не звільняється від зобов`язання оплатити роботи, виконані підрядником.
 
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.
 
Як встановлено судом, 16 травня 2018 року ОСОБА_1 та ТОВ «ТСК-Комфорт» уклали договір № 1-1605/18 на утеплення фасаду, за умовами якого замовник доручає та оплачує, а виконавець бере на себе зобов`язання власними засобами виконати технічні роботи із утеплення фасаду будинку методом скріпленої теплоізоляції за адресою АДРЕСА_1 (ЖК «Сяйво-2»), роботи виконуються як з матеріалів виконавця, так і переданих йому, відповідно до актів прийому-передачі, матеріалів замовника (а. с. 14 - 17 т. 1).
Згідно п. 2.1 договору, загальна сума цього договору складається з витрат підрядника та вартості робіт, що виконуються підрядником за цим договором. Попередня вартість робіт зазначається у додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Остаточна сума цього договору буде узгоджена сторонами в додатку до цього договору на основі узгодженого сторонами кошторису з урахуванням зауважень та змін після закінчення робіт. Розрахунки між сторонами проводяться на підставі підписаних актів виконаних робіт. Розрахунок з підрядником здійснюється протягом 5 робочих днів після підписання актів виконаних робіт.
Згідно п. 4 договору, оплата за цим договором здійснюється замовником підряднику у національній валюті України з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт підрядником на підставі актів виконаних робіт.
Згідно п. 5.1.1, 5.1.2 договору виконавець зобов`язаний своєчасно і якісно провести технічні роботи, підготувати та надати для підписання замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт.
Згідно п. 5.1.8 договору виконавець зобов`язаний разом з актами виконаних робіт передати замовнику виконавчу документацію, в тому числі акти прихованих робіт, протоколи (акти) відповідних випробувань, санітарно-гігієнічні висновки, сертифікати та паспорти на матеріали та вироби, що підлягають обов`язковій сертифікації.
Згідно п. 5.2.1, 5.2.3 замовник зобов`язаний оплатити виконавцю вартість виконаних та прийнятих замовником технічних робіт в розмірах і в строки, які передбачені договором. У випадку належного виконання, прийняти виконані виконавцем технічні роботи протягом п`яти робочих днів після пред`явлення виконаних технічних робіт і підписати оформлений виконавцем акт здачі-приймання виконаних робіт, або надати виконавцю письмове обгрунтування відмови у прийнятті таких технічних робіт. В іншому випадку акт здачі-приймання виконаних робіт вважається сторонами затвердженим.
Згідно п. 5.3.1, 5.3.2 договору замовник має право у будь-який час здійснювати контроль та нагляд за ходом і якістю робіт, що виконуються підрядником, дотриманням термінів їх виконання, якістю матеріалів та обладнання, що надаються підрядником, не втручаючись при цьому в оперативно-господарську діяльність підрядника. За своїм вибором вимагати безоплатного виправлення недоліків у виконаних роботах або відшкодування понесених ним необхідних витрат з виправлення своїм коштом недоліків робіт або відповідного зменшення винагороди за роботи, якщо підрядник припустився відхилень від умов цього договору, які погіршили результат робіт, або допустив інші недоліки при виконанні робіт.
Згідно п. 5.4 договору, виконавець має право отримувати оплату за виконані обсяги робіт у розмірах, в терміни, передбачені цим договором.
Згідно п. 6.2 договору у випадку виявлення під час гарантійного строку недоліків (недоробок) в роботах, виконаних виконавцем за цим договором, сторони домовились про такий порядок дій. Замовник направляє виконавцю письмову вимогу про усунення недоліків (недоробок). При цьому така вимога повинна містити перелік та короткий опис недоліків (недоробок) із зазначенням суми завданої шкоди (за потреби), дату їх виявлення і строк усунення. Виконавець зобов`язаний протягом 3 календарних днів з дня отримання відповідної письмової вимоги замовника направити свого уповноваженого представника до замовника або на об`єкт (за домовленістю сторін) для складання та підписання дефектного акта. У дефектному акті сторони узгоджують перелік недоліків (недоробок), зазначають дату їх виявлення та строки їх усунення виконавцем. Виконавець зобов`язаний усунути недоліки (недоробки) у строки відповідно до дефектного акта.
 
Згідно кошторису на виконання фасадних робіт, який є додатком № 1 до договору на утеплення фасаду № 1-1605/18, кошторисна вартість матеріалів становить 3 212 621,24 грн., вартість робіт 2 077 560 грн., разом 5 290 181,24 грн. (а. с. 56 т. 2), 
 
20 серпня 2018 року ТОВ «ТСК-Комфорт» склало акт на виконання фасадних робіт будинку № 2, згідно якого кошторисна вартість матеріалів становить 3 866 596,28 грн., вартість робіт   1 875 419 грн., разом 5 742 015,28 грн., та акт виконаних додаткових робіт № 1 вартістю 121480 грн., всього на суму 5 863 495,28 грн. (а. с. 23 - 24 т. 1).
 
Відповідно до опису вкладення у рекомендований лист, 12 грудня 2019 року ТОВ «ТСК-Комфорт» направило на адресу ОСОБА_1 акти виконаних робіт за договором № 1-1605/18 на утеплення фасаду будинку на суму 5742015,28 грн. та на суму 121480 грн. зі супровідним листом від 10 листопада 2019 року (а. с. 19 т. 1), які ОСОБА_1 отримав 22 грудня 2019 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 20 т. 1).
 
Згідно квитанції ПриватБанку від 18 серпня 2018 року, ОСОБА_1 перераховано на користь директора ТОВ «ТСК-Комфорт» ОСОБА_3 150000 грн. згідно поданої ним заявки на матеріали для облаштування фасаду на АДРЕСА_1 (а. с. 165 - 166 т. 1). 
Також на а. с. 167, 168, 181 - 185 т. 1 наявні заявки ТОВ «ТСК-Комфорт» на отримання коштів від 10 серпня 2018 року в розмірі 439040 грн., від 04 жовтня 2018 року в сумі 290400 грн., від 16 жовтня 2018 року в сумі 413667 грн., від 04 вересня 2018 року в сумі 408180 грн., від 20 вересня 2018 року в сумі 150000 грн., від 01 березня 2019 року в сумі 159795 грн.
На а. с. 169 - 180, 186, 187 т. 1 наявні розписки ТОВ «ТСК-Комфорт» від імені директора ОСОБА_3 про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в рахунок оплати матеріалів відповідно до умов договору на утеплення фасаду № 1-1605/18 від 16 травня 2018 року: у вересні 2018 року в сумі 150000 грн., 29 серпня 2018 року в сумі 287605 грн., 28 серпня 2018 року в сумі 139600 грн., 13 липня 2018 року в сумі 374960 грн., 20 липня 2018 року в сумі 408000 грн., в січні 2019 року в сумі 50000 грн., 04 липня 2018 року в сумі 324960 грн., 11 червня 2018 року в сумі 500990 грн., у вересні 2018 року в сумі 280000 грн., 01 серпня 2018 року в сумі 369000 грн., 01 серпня 2018 року в сумі 341960 грн., в жовтні 2018 року в сумі 70000 грн., 17 травня 2018 року в сумі 321289 грн., розписка від імені ОСОБА_2 про отримання 59795 грн.
 
На підтвердження відправлення претензії на адресу позивача щодо якості виконаних робіт ОСОБА_1 надав суду копію накладної та фіскального чеку Укрпошти від 10 липня 2019 року, а також копію опису вкладення з найменуванням «Вимога», дане поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 до ТОВ «ТСК-Комфорт» (а. с. 57 т. 1).
       
На а. с. 138 - 159 т. 1 знаходиться копія протоколу обшуку від 07 жовтня 2020 року, згідно якого старшим слідчим з ОВС ВРКП ГУ ДФС у Київській області на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_1 ; зазначено, що перераховане в протоколі обшуку майно вилучено та опечатано бирками, відправлено на зберігання до ОУ ГУ ДФС у Київській області.
 
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
 
Крім того, до апеляційної скарги надано нові докази, а саме копію листа-претензії ОСОБА_1 від 09 липня 2019 року на адресу ТОВ «ТСК-Комфорт», копію конверта з поштовим штампом про направлення листа 10 липня 2019 року, копію рекомендованого повідомлення з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання.
 
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Доводи відповідача в апеляційній скарзі, що надані ним нові докази не могли бути подані раніше, оскільки лише в червні 2023 року повернуті йому органами досудового слідства після вилучення під час обшуку, не підтверджують самі по собі неможливості надання відповідних документів до суду, оскільки в такому разі відповідач не був позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням про витребування доказів відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, однак на свій розсуд такою процесуальною можливістю не скористався.
 
Виходячи з викладеного, оскільки розгляд справи на підставі доказів, які не надавалися до суду першої інстанції, суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства, та оскільки відповідачем не надано докази неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не заявлено клопотання про поновлення строку для подання нових доказів, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про приєднання нових доказів до матеріалів справи.
 
Таким чином, апеляційний суд не надає оцінку доводам апеляційної скарги, які грунтуються на нових доказах, не підтверджує та не спростовує цих доводів і наведених на їх противагу аргументів відзиву позивача на апеляційну скаргу.
 
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
 
Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
 
У даній справі спірні правовідносини стосуються сфери виконання будівельних підрядних робіт. 
Позов ТОВ «ТСК-Комфорт» мотивовано невиконанням ОСОБА_1 як замовником своїх обов`язків за договором від 16 травня 2018 року № 1-1605/18 по утепленню фасаду, зокрема по його оплаті.
 
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
 
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
 
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
 
Відповідно до ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.
Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.
Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.
Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.
Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.
У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 849, ст. 852 ЦК України якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. 
 
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
 
Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. 
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
 
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію. Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника.
 
Відповідно до ст. 878 ЦК України замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором. 
Внесення до проектно-кошторисної документації змін, що потребують додаткових робіт, вартість яких перевищує десять відсотків визначеної у кошторисі ціни, допускається лише за згодою підрядника. У цьому разі підрядник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. 
 
Відповідно до ч. 4 ст. 879, ч. 4 ст. 882 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
 
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Допустимість полягає в тому, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).
 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
У даній справі зі змісту договору по утепленню фасаду від 16 травня 2018 року № 1-1605/18 вбачається, що сторони визначили приблизний кошторис на виконання робіт в розмірі 5 290 181,24 грн., зазначивши в п. 2.1 договору, що вартість робіт, зазначена в додатку № 1, є попередньою, і що остаточна сума цього договору на основі узгодженого сторонами кошторису буде узгоджена сторонами з урахуванням зауважень та змін після закінчення робіт.
 
Суд встановив, що договором від 16 травня 2018 року № 1-1605/18 по утепленню фасаду, укладеного між сторонами, визначено право замовника в будь-який час здійснювати контроль та нагляд за ходом і якістю робіт, що виконуються підрядником, дотримання термінів їх виконання, якістю матеріалів та обладнання. Разом із цим, протягом усього періоду виконання робіт замовник ОСОБА_1 не пред`являв зауважень чи претензій відповідно до умов укладеного договору щодо строків виконання робіт, їх обсягу та якості.
 
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до позивача з приводу недоліків (недоробок) у виконаних роботах, про що повідомляв ТОВ «ТСК-Комфорт» засобами телефонного зв`язку з вимогою направити свого представника для складання та підписання дефектного акту, не підтверджуються будь-якими доказами та відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.
 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо направлення ОСОБА_1 листа-претензії про усунення недоліків від 10 липня 2019 року, оскільки на підтвердження цих обставин ним було надано до суду першої інстанції копію накладної та фіскального чеку Укрпошти від 10 липня 2019 року, а також копію опису вкладення з найменуванням «Вимога», дане поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 до ТОВ «ТСК-Комфорт», разом із тим, як зміст такої вимоги, так і її фактичне отримання адресатом не доведені відповідачем.
 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що вказану вимогу відповідач направив поза межами 90-денного строку, встановленого сторонами для проведення робіт, тобто після 16 серпня 2018 року, отже, впродовж виконання цих робіт зауважень до їх якості, перевищення обсягу робіт та їх вартості він не мав.
 
Виконавши свої договірні зобов`язання, позивач ТОВ «ТСК-Комфорт» направив замовнику два акти виконаних робіт від 20 серпня 2018 року для їх оплати, які відповідач отримав засобами поштового зв`язку 22 грудня 2019 року, проте останній оплати не здійснив у п`ятиденний строк, визначений договором та не надіслав виконавцю обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт.
 
Апеляційний суд враховує, що різниця між кошторисною вартістю робіт, зазначеною в додатку № 1 до договору на утеплення фасаду № 1-1605/18, в розмірі 5 290 181,24 грн., та двох актів виконаних робіт від 20 серпня 2018 року, складеного ТОВ «ТСК-Комфорт», в розмірі 5 863 495,28 грн., становить 573314,04 грн. в сторону збільшення вартості матеріалів та робіт на 10 %. Зокрема, в акті виконаних робіт від 20 серпня 2018 року збільшено обсяг робіт та кількість витрачених матеріалів, частково збільшена ціна за одиницю окремих матеріалів, додано нову позицію до витрачених матеріалів (1.4 базальтова вата Изоват. 135 кг/куб.м., 30 мм.) і виконаних робіт (4.3 армування без фінішного покриття, 4.5 утеплення укоси без фінішного покриття). При цьому аналіз наданої документації дає підстави для висновку, що додаткові роботи, викликані змінами до кошторису, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором - утеплення фасаду будинку методом скріпленої теплоізоляції..
 
Відповідно, таке збільшення не суперечить положенням ч. 1 ст. 878 ЦК України, згідно якої замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором.
 
Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що позивач навіть не намагався узгодити кошторис з урахуванням чи без врахування змін до нього, а відповідач не надав своєї згоди на внесення змін до ціни та обсягу робіт, визначених кошторисом, і що згідно додатку № 1 до договору, види та об`єми робіт вже визначені.
 
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 дізнався про перевищення кошторису лише при отриманні позову, спростовуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно якого акти виконаних робіт зі збільшеною сумою кошторису ним отримано 22 грудня 2019 року (а. с. 20 т. 1).
 
Крім того, судом встановлено, що згідно з наданими ОСОБА_1 заявками ТОВ «ТСК-Комфорт» на отримання коштів, квитанціями, розписками на отримання оплати за договором підряду замовником підряднику було сплачено кошти на загальну суму 5 633 466 грн., яка перевищує попередню вартість робіт 5 290 181,24 грн., із чого можна дійти висновку, що замовник не лише був обізнаний про збільшення обсягів робіт та ціни договору, а й погодився на неї, здійснюючи відповідне фінансування робіт.
 
Відтак, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином умови укладеного договору щодо ціни, порядку її встановлення та внесення змін до порядку та обсягів виконання договору, обсягів виконаних позивачем та прийнятих, оплачених відповідачем робіт, з посиланням на відповідні докази, не встановив обставин відступлення позивачем від умов договору та перевищення меж кошторису на будівельні роботи.
 
У спірних правовідносинах ТОВ «ТСК-Комфорт» довів, що роботи по утепленню фасаду виконано відповідно до договору від 16 травня 2018 року № 1-1605/18, зазначені роботи виконано відповідно до актів виконаних робіт від 20 серпня 2018 року, підписаних виконавцем ТОВ «ТСК-Комфорт» та запропонованих для оплати ОСОБА_1 , який від указаного ухилився.
Вирішуючи вимоги позову ТОВ «ТСК-Комфорт», суд першої інстанції правильно виходив із того, що останній виконав свої договірні зобов`язання, в той час як ОСОБА_1 фактично ухиляється від прийняття робіт, адже у встановленому законом і договором порядку та строки не заявив про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, та не здійснив їх повну оплату.
 
Доводи апеляційної скарги, що збільшення кількості об`ємів робіт та як наслідок перевищення кошторису могло бути обумовлене лише збільшенням розмірів самого будинку, є припущенням відповідача, яке не спростовує правильних висновків суду першої інстанції та відхиляється апеляційним судом як безпідставне.
 
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі № 23/236 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц (провадження № 14-84цс18), Верховного Суду від 23 листопада 2022 року в справі № 372/1512/19 (провадження № 61-10893св21), обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.
Незгода ОСОБА_1 з якістю виконаних робіт, зазначених у акті, не спростовує того факту, що такі роботи були виконані. Протилежного ОСОБА_1 суду не довів. У випадку заперечення щодо якості виконаних робіт відповідно до актів від 20 серпня 2018 року ОСОБА_1 повинен був негайно про них заявити. Самі по собі заперечення у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі проти виконаних робіт ще не доводять, що роботи відповідно до актів від 20 серпня 2018 року були виконані неякісно чи не були виконані взагалі. 
Судом першої інстанції було правомірно встановлено, що відповідач, надавши докази сплати, лише підтвердив позицію позивача, що залишок несплаченої суми становить 230049,28 грн., що фактично є ціною позову, та відповідно вказана заборгованість була стягнута.
 
Таким чином, обґрунтованою є вимога ТОВ «ТСК-Комфорт» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором у розмірі 230049 грн.
Доводи апеляційної скарги, що рішення суду ухвалене при неповному встановленні обставин справи, без врахування положень ст. 844 ЦК України та недотриманні приписів ЦПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, без надання належної правової оцінки обставинам справи щодо обсягів виконаних позивачем робіт та прийнятих і оплачених робіт відповідачем, - не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом.
 
Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, висновків суду першої інстанції не спростовують, містять посилання на обставини, що були предметом перевірки суду першої інстанції, яким була надана належна правова оцінка, зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовим рішенням і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
 
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.
 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
 
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складено 14 грудня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                 Кашперська Т.Ц.
 
Судді:                                                                                                             Фінагеєв В.О. 
 
                                                                                                                        Яворський М.А.