ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10327/23 Справа № 202/6418/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 — адвоката Мірошника Романа Сергійовича на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Одеса ) про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

       Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мірошник Р.С. про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року у справі №202/6418/23.
       В апеляційній скарзі представник відповідача  ОСОБА_1  — адвокат Мірошник Р.С.  просить ухвалу суду від 24 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року у справі №202/6418/23, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.        
       Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
       Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
       Відповідно до ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:
1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;
2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
       Згідно з ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
       З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
       Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим. 
       При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. 
       Слід зазначити, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
       Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
       Відповідно до ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
       Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову
       Відповідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. 
       Встановлено, 07 квітня 2023 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова О.В., Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Одеса ) про визнання договору недійсним та просив суд визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Щетіловою О.В.; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, номер запису про право власності 41161558 від 25 березня 2021 року (а.с.2-8).
       Разом з позовною заявою, 07 квітня 2023 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири (а.с.87-89).
       Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.9, 10).
        Ухвала суду від 07 квітня 2023 року про забезпечення позову не оскаржувалася у встановленому законом порядку.
       Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2023 року цивільну справу №202/6418/23 за позовом  ОСОБА_2  (адреса реєстрації:  АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1  (адреса реєстрації:  АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_3  (адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 ), треті особи  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , Індустріальний відділ ДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання договору недійсним, передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська (а.с.90, 91). 
       Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.12).
       24 жовтня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Мірошник Р.С. звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі 202/6418/23 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року, посилаючись на те, що заява про забезпечення позову розглянута не уповноваженим судом та з порушенням правил територіальної підсудності. Також заявник зазначив, що позивач разом з позовом не надав доказів наявності в оскарженому договорі ознак фіктивності, а також не навів аргументів щодо впливу заходів забезпечення позову на подальше виконання рішення про задоволення позову. Застосований захід не є співмірним заявленим позовним вимогам (а.с.13-17).
       Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову, з тих підстав, що суд при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову вивчає зазначені заявником обставини, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову, а не перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду про забезпечення позову, що є повноваженнями суду апеляційної інстанції, та ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу про забезпечення позову не зверталася (а.с.19). 
       Суд зазначив, між сторонами існує спір щодо визначеної судом 1/2 частки майна боржника ОСОБА_4 , а саме - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою задоволення вимог стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, предметом спору є, зокрема, визнання недійсним договору дарування вказаної квартири. 
       Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об”єктів нерухомого майна щодо об”єкта нерухомого майна         25 березня 2021 року відповідач у справі ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири, серія та номер 2798, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., подарувала спірну квартиру відповідачу у справі ОСОБА_3 (а.с.105). 
       Ухвалою Індустірального районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2021 року подання начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Півень С.В., боржник ОСОБА_4 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою — задоволено. Зокрема, визначено частку майна боржника ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 у спільному майні, а саме квартирі АДРЕСА_2 , як 1/2 частку, що належить на праві приватної власності дружині боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.112-114).
       Таким чином, встановлено, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником спірної квартири є відповідач у справі  ОСОБА_3 . 
       Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року у цій справі було накладено арешт на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка є предметом спору у справі, та вказана ухвала про забезпечення позову не оскаржувалася у встановленому законом порядку.
       Справа до теперішнього часу перебуває на розгляді у суді першої інстанції, рішення у справі судом не ухвалено. 
       Отже, з огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мірошника Р.С. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у цій справі 202/6418/23 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року.
       Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду від 24 жовтня 2023 року, порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, оскільки судом перевіряються доводи заявника про необхідність скасування заходів забезпечення позову, а не  законність і обґрунтованість ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року про забезпечення позову, яка не оскарувалася у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача  ОСОБА_1  — адвоката Мірошника Романа Сергійовича — залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова