ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16333/22                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Аліменка В.О., Безименної Н.В.,  

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, що становить 10   846,37 грн., починаючи з 18 серпня 2022 року;
-   зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, що становить 10   846,37 грн., починаючи з 18 серпня 2022 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю:
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.   Києві щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, що становить 10   846,37 грн., починаючи з 18 серпня 2022 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, що становить 10   846,37 грн., починаючи з 18 серпня 2022 року.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. 
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що визначення «призначення пенсії» та «переведення» з одного виду пенсії на інший не є співставними та є різними правовими категоріями за підставами виникнення та наслідками реалізації.
Відповідач вказує, що оскільки ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років, то його переведено на пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058 з дня подання заяви та з застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції. 
23 березня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 , в яких позивач просить залишити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2022 - без змін. Позивач вказує, що оскільки йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, тому призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV вважається новим призначенням пенсії, адже це не є перехід з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, а тому такий вид пенсії призначається й обчислюється особі вперше. 
Після надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,    ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 18 серпня 2022 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У відповідь на адвокатський запит адвоката позивача Хомича І.О. відповідач листі від 06 вересня 2022 року №2600-0202-8/111189 повідомив, що при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня та соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» в розмірі 6   186,32 грн.
Крім того, відповідач в листі також зазначив, що оскільки позивач отримував пенсію за вислугу років, він переведений на пенсію за віком відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подання заяви та з застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався піл час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії; розрахунок пенсії ОСОБА_1 з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019 - 2021 роки не відповідає вимогам чинного законодавства. 
Вважаючи дії щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що до 18 серпня 2022 року позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується відповідачем в листі від 06 вересня 2022 року №2600-0202-8/111189.
За призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше 18 серпня 2022 року, та до цього часу отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Враховуючи висновки Верховного Суду, суд зазначив, що пенсія позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути перерахована, виходячи з показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три останні роки, тобто за 2019 - 2021 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком до ГУ ПФУ в м. Києві.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із  статтею 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються  Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV  (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до  статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003  (далі - Закон України №1058-ІV), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим  Законом  пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Положеннями частини першої  статті 9 Закону № 1058-IV  встановлено, що відповідно до цього  Закону  за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша  статті 10 Закону № 1058-IV).
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого позивачу було призначено пенсію вперше, регламентує умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до частини другої  статті 40 Закону України № 1058-ІV  заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною третьою  статті 45 Закону № 1058-ІV  переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою  статті 40 цього Закону  для призначення пенсії.
Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню із заявою про призначення, а при переведенні застосовується середня заробітна плата, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що первісно позивачу було призначено пенсію за вислугою років на підставі  Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені  Законом № 1058-IV.
Виходячи з аналізу норм  Закону № 1058-IV, виплата пенсії за вислугу років згідно із  Законом № 2262-XII, не входить до правового регулювання цього  Закону, а регулюється виключно  Законом № 2262-XII, оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.
Отже, в даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком за  Законом № 1058-IV, а не переведення на інший вид пенсії в розумінні частини третьої  статті 45 вказаного Закону.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 521/4655/17.
Разом з тим, якщо особа, яка отримувала пенсію за іншим  Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із  Законом № 1058-IV, показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за  Законом № 1058-ІV.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 14.02.2018 (справа №465/5246/17), постанові від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, постанові від 13.12.2018 у справі № 185/860/17, постанові від 06.02.2019 у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №        876/5312/17.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при обрахунку розміру пенсії позивача за віком має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком), а не попереднього показника пенсії за вислугу років.
Тож, оскільки для призначення пенсії за віком відповідно до  Закону №        1058-ІV  позивач звернувся вперше у 2022 році, то відповідач мав призначити йому пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, однак ним неправомірно було застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за інший період.
Таким чином, доводи апелянта про те, що в цьому випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не первинне призначення пенсії, у зв`язку з чим, на його переконання, відсутні підстави для обчислення розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, колегія суддів відхиляє з огляду на вищезазначене.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року. 
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року - залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            В.О. Аліменко, 

                                                                                                     Н.В. Безименна