Номер провадження: 33/813/1475/23
Номер справи місцевого суду: 521/7525/23 
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, 
за участю:
секретарки судового засідання - Гасанової Л.Я.к., 
захисника – адвоката Боличевського С.П., 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Боличевського С.П. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2023 року

установив

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2023 року ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1  проживаючого:  АДРЕСА_1 ), визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до постанови суду,  ОСОБА_1  притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18.02.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки FORD номерний знак НОМЕР_1 по вул. І.Рабіна, 17 в м.Одесі, знаходився у стані наркотичного сп`яніння.
Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В своїй апеляційній скарзі адвокат Боличевський С.П. в інтересах  ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки:
- в матеріалах справи відсутній відеозапис події, а саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також у відеофайлах відсутні відомості того, чи був транспортний засіб зупинений працівниками поліції, чи стояв без руху;
- судом матеріали справи розглянуті без ОСОБА_1 ;
- судом не з`ясовані обставини щодо підстав застосування до ОСОБА_1 превентивних поліцейських заходів зазначених в ч.1 ст.31 ЗУ «Про національну поліцію»;
- висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння в порушення вимог Інструкції, зокрема складення такого висновку не в день настання адміністративного правопорушення.
Посилаючись на вищенаведені обставини, адвокат просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1  – адвоката Боличевського С.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №427225 від 22.02.2023 року,  ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18.02.2023 року керував автомобілем марки FORD номерний знак НОМЕР_1 по вул. І.Рабіна, 17 м. Одесі, у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено Висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000248 від 21.0.2023 року.
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000248 від 21.02.2023 року (а.с.4), згідно якого  ОСОБА_1  на дату огляду 18.02.2023 року перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).
Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений не в день його зупинки працівниками поліції, не мають правового значення для розгляду справи, адже протокол про адміністративне правопорушення було складено за результатами медичного огляду, який був проведений у закладі охорони здоров`я, за направленням працівника поліції, що підтверджується зазначеним медичним висновком, в якому при складанні ОСОБА_1 був ознайомлений про те, що результат медичного огляду буде 21.02.2023 року. 
Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений з порушенням строків, встановлених ст.254 КУпАП, оскільки факт скоєння адміністративного правопорушення було встановлено за результатами висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000284 від 21.02.2023 року та протокол про адміністративне правопорушення було складено після отримання такого висновку, тобто після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що відповідає вимогам ч.2 ст.254 КУпАП. 
Більш того, в матеріалах справи наявне повідомлення про те, що саме 22.02.2023 року ОСОБА_1 необхідно з`явитись до управлянні патрульної поліції, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.5).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перебування особи у стані наркотичного сп`яніння встановлюється виключно на результатах лабораторних досліджень, що і було зроблено.
Що стосується доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис події, а саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також у відеофайлах відсутні відомості того, чи був транспортний засіб зупинений працівниками поліції, чи стояв без руху, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та які спростовуються відеозаписами, наявними в матеріалах справи.
Так, із відеозапису вбачається, що під час спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції на питання працівника поліції «…звідки прямуєте?», ОСОБА_1 відповів, що «їде з Червоного Хутору», тим самим підтвердивши, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.
Доводи апеляційної скарги про розгляд судом першої інстанції матеріалів справи за його відсутністю апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про дату та час протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, про що наявна в матеріалах справа довідка (а.с.9).
Більш того, адвокат Боличевський С.П. звернувся до суду із письмовими поясненнями, а відтак твердження апелянта про необхідність скасування постанови суду першої інстанції з підстав відсутності правопорушника в судовому засіданні, не ґрунтуються на вимогах Закону.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що було встановлене в передбаченому законом порядку. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1  у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстав для скасування або зміни постанови суду немає.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Боличевського С.П. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                            Ю.І. Кравець