справа № 367/7796/20
головуючий у суді І інстанції Мерзлий Л.В.
провадження № 22-ц/824/13087/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України 
 
22 листопада 2023 року                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Мостової Г.І., 
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участі секретаря судового засідання: Лазоренко Л.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Артюхова Дмитра Сергійовича на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 червня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним та застосування наслідків недійсності правочину 
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -
в с т а н о в и в :
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив суд: визнати недійсним договір позики за від 08 січня 2019 року № 11, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 розмір тіла позики на користь ОСОБА_2 за договором позики за від 08 січня 2019 року № 11 у розмірі 834 372 грн.
 
У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 87), просив суд:
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики, з урахуванням 12 % річних за користування позикою та 6 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 157 217 грн.
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 11 350 грн. 
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 33 500 грн.
 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 червня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики № 11 від 08 січня 2019 року, з урахуванням 12 % річних за користування позикою та 6 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 157 217 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 11 350 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 33 500 грн.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Артюхов Д.С. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 червня 2023 року у частині солідарного стягнення сум судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 675 грн, з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 5 675 грн. Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн, з ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що щодо питання про судові витрати склалася стабільна судова практика про те, що нормами ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» солідарне стягнення судових витрат не передбачено.
Тому, на думку апелянта, судовий збір у розмірі 11 350 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 33 500 грн не підлягають стягненню у солідарному порядку, а мають бути розподілені між відповідачами за зустрічним позовом.
Також апелянт не погоджується з розміром витрат на правову допомогу, оскільки наявні у матеріалах докази належним чином не підтверджують факт виконання грошового зобов`язання за договором про надання правової допомоги.
Представником позивача за зустрічним позовом подано зустрічний позов, який не є великим за обсягом та складається лише з 4 аркушів, відзив на первісний позов на 4 аркушах. Участь у судових засіданнях представника відбулася 2 рази. За таких обставин, на думку апелянта, розмір витрат на правову допомогу повинен бути зменшений судом до 6 000 грн та стягнутий у відповідній частині з кожного з відповідачів.
 
Від представника ОСОБА_2 - адвоката Саєвича І.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 33 500 грн.
Відзив обґрунтовано тим, що договір про надання правової допомоги від 20 січня 2021 року № 01/2021, на підставі якого здійснено представництво інтересів ОСОБА_2 у справі № 367/7796/20 містить усі необхідні умови щодо визначення розміру та порядку оплати послуг адвоката та відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Сама апеляційна скарга не містить вказівки на те, які саме умови договору, на думку апелянта, викладені з порушенням законодавства.
У матеріалах справи наявні всі розрахункові документи, що підтверджують фактичне понесення ОСОБА_2 витрат на правову допомогу та виконання грошового зобов`язання саме у розмірі 33 500 грн. 
Посилаючись на відсутність у матеріалах справи доказів, що належним чином підтверджують факт виконання грошового зобов`язання за договором про правову допомогу, апелянт не вказує, яких саме документів, на його думку, не вистачає, та які документи з наявних у справі, складені з порушенням законодавства.
Представництво інтересів клієнта не обмежувалось складанням відзиву на позовну заяву та зустрічного позову. Детальний опис виконаних адвокатом дій наведено в документах на підтвердження наданих послуг (специфікація, рахунок) і включає, зокрема, ознайомлення з матеріалами справи, консультування щодо сплати судового збору, розрахунок заборгованості з урахуванням відсотків річних за користування позикою та відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно графіка платежів, підготовка клопотання про уточнення позовних вимог у зв`язку із збільшенням розміру заборгованості.
У справі й справді відбулось тільки два судових засідання, але значно більша їх кількість була перенесена з підстав, що не залежать від представника сторони у справі. Адвокат був присутній в приміщенні суду кожного разу, коли справа була призначена до розгляду, в тому числі, коли засідання переносились з ініціативи суду.
 
При визначенні співмірності витрат на правову допомогу враховується, зокрема, ціна позову, а оскаржуваним рішенням суду задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 1 157 217 грн. Розмір отриманої адвокатом винагороди становить менше 3% від ціни позову.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачами за зустрічним позовом не заявлялось клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, тому у суду першої інстанції не було правових підстав зменшувати розмір витрат на правничу допомогу заявлених та підтверджених позивачем за зустрічним позовом.
 
Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.
 
Оскільки рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 червня 2023 року не оскаржується у частині залишення без задоволення позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 , предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
 
Представник  ОСОБА_2 - адвокат Саєвич І.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги в частині зменшення судових витрат на правничу допомогу.
Представник  ОСОБА_1 - адвокат Артюхов Д.С. надіслав на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 22 листопада 2023 року о 11:00 год., у якому він посилається на те, що у цей день він не може бути присутнім у судовому засіданні, оскільки приймає участь у судовому засіданні в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі № 910/8301/21, яке призначено на 22 листопада 2023 року об 11:00 год., на підтвердження чого надав роздруківку із сайту Судової влади.
Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Відповідно до частини 1 статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Статтею 372 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
За змістом статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Апеляційний суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).
Апеляційний суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Із заяви представника  ОСОБА_1 - адвоката Артюхова Д.С.вбачається, що причиною його неявки до Київського апеляційного суду є надання переваги участі у розгляді іншої справи.
Виходячи з норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а їх неявка також не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з частинами 3-5 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у своєму клопотанні про уточнення позовних вимог просив зокрема стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 500 грн (а.с. 87-89).
Так, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідачем до суду першої інстанції було надано копії: договір про надання правової допомоги                   № 01/2021 від 20 січня 2021 року (а.с. 92-95), специфікацію № 3 до ОСОБА_4 до Договору про надання правової допомоги №01/2021 від 20 січня 2021 року, від 30 червня 2021 року, згідно якої вартість наданих адвокатом послуг згідно з опису таких послуг та їх вартості становить 33 500 грн (а.с. 97-98), рахунок                   № 03 від 30 червня 2021 року на суму 33 500 грн (а.с. 99-100), квитанцію № 3 від 30 червня 2021 року на суму 33 500 грн (а.с. 101).
Надані позивачем за зустрічним позовом докази є належними та допустимими доказами понесення ним витрат на правову допомогу, які у встановленому законом порядку (стаття 81 ЦПК України) не спростовані відповідачем. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України). 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
У додатковій постанові ВП ВС від 19 лютого 2020 у справі                                   № 755/9215/15-ц зазначено, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
З матеріалів справи вбачається, що питання про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу порушено ним у клопотанні про уточнення позовних вимог, до якого також додано докази на підтвердження понесення ним таких витрат.
До указаного клопотання ОСОБА_2 додано документ, що підтверджує надіслання клопотання і доданих до нього доказів іншим учасникам справи: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: описи вкладення у цінний лист на ім`я відповідачів (а.с. 102, 103).
Відповідачі за зустрічним позовом, яким направлено копію клопотання та доданих матеріалів та які були обізнані про порушення ОСОБА_2 питання про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 33 500 грн, не заявили про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а у суду відсутні підстави з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення розміру заявлених судових витрат, які підтверджені належними доказами, які наявні у матеріалах справи.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява  ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою та наявні підстави для стягнення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі - 33 500 грн.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів за зустрічним позовом понесених позивачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору, оскільки такі висновки суперечать нормам матеріального права, якими передбачено можливість покладення солідарної відповідальності лише у випадках, передбачених законом. Законом України «Про судовий збір» та нормами цивільного процесуального законодавства не передбачені випадки солідарного стягнення судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.  
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Артюхова Дмитра Сергійовича задовольнити частково.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 червня 2023 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:
Стягнути ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рівних частках судовий збір у розмірі 11 350 грн, тобто по 5 675 грн з кожного.
Стягнути ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рівних частках витрати на правову допомогу у розмірі 33 500 грн, тобто по 16 750 грн з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   
         Дата складення повного судового рішення 08 грудня 2023 року.
 
Головуючий                                                                        Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                              О.Ф. Лапчевська