РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 572/3497/21
Провадження № 22-ц/4815/1096/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Гордійчук С.О.
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,
секретар судового засідання – Мороз А.В.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Немовицька сільська рада Сарненського району Рівненської області,
відповідач – Комунальна установа «Немовицький Інклюзивно-ресурсний центр» Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року, постановленого у складі судді Ведяніної Т. О., відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні, у справі № 572/3497/21,

в с т а н о в и в :
У листопаді 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області (далі – Немовицька сільська рада), Комунальної установи «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області (далі – КУ «Немовицький ІРЦ») про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Немовицької сільської ради від 20 квітня 2021 року № 335 ОСОБА_1 з 26 квітня 2021 року призначено на посаду директора КУ «Немовицький ІРЦ» на умовах контракту від цієї ж дати.
25 вересня 2021 року позивач отримала розпорядження яким їй було запропоновано надати письмові пояснення з приводу виявлених фактів відсутності на робочому місці за 23 робочих дні 2021 року, відсутності дубліката ключа від кабінету директора в ІРЦ за її відсутності; підстави зниження надбавки за престижність праці працівникам ІРЦ до 5% від посадового окладу; відсутності письмової згоди батьків, діти яких відвідують ІРЦ на встановлення  системи відео спостереження із звукозаписом; відсутності книги наказів в ІРЦ; причини не забезпечення відповідною матеріально-технічною базою працівників ІРЦ; причини відсутності сертифікатів якості та відповідності на закуплені товари; причини та підстави несвоєчасної, з порушенням встановлених термінів, видачі комплексних оцінок дітей.
На виконання вказаного розпорядження позивач надала детальні письмові пояснення. Проте, незважаючи на зміст наданих пояснень, розпорядженням Немовицького сільського голови від 18 жовтня 2021 року № 174-к ОСОБА_1 було оголошено догану.
Крім цього, розпорядженням Немовицького сільського голови №181-к від 25 жовтня 2021 року на підставі п.п.3.1 та 3.4 п.3 Розділу V контракту (систематичне невиконання директором обов`язків, покладених на нього контрактом і статутних завдань; непогодження із засновником документів, визначених Статутом, рішеннями сільської ради та контрактом), контракт від 26 квітня 2021 року розірвано, на підставі п.8 ст.36 КЗпП України (з підстав, передбачених контрактом), а позивача звільнено з посади директора КУ «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» 26 жовтня 2021 року, а саме – за порушення умов контракту від 26 квітня 2021 року, вказаних у розділі ІІ «Права та обов`язки сторін». 
Позивач вважала, що стягнення (догана та звільнення) застосовані до неї
з порушенням норм трудового законодавства, оскільки текст розпорядження про звільнення не містить відомостей про те, які саме умови контракту від 26 квітня 2021 року, вказані у розділі ІІ «Права та обов`язки сторін», були нею порушені та
в чому полягає систематичне невиконання обов`язків, покладених контрактом,
а також які документи, визначені Статутом, рішеннями сільської ради
та контрактом не погодила позивач із засновником.
Крім того, на переконання позивача, її звільнено з роботи всупереч нормам трудового законодавства, оскільки вона прийнята на роботу за рішенням колегіального органу, а тому питання щодо її звільнення також має приймати саме колегіальний орган – Немовицька сільська рада. При звільненні з роботи роботодавець також порушив норм КЗпП України, оскільки у неї не відбирались письмові пояснення з приводу порушень, які стали підставою для її звільнення.
Просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Немовицького сільського голови №174-к від 18 жовтня 2021 року «Про оголошення догани директора Комунальної установи «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» ОСОБА_1 », визнати незаконним та скасувати розпорядження Немовицького сільського голови №181-к від 25 жовтня 2021 року «Про звільнення з посади директора Комунальної установи «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» ОСОБА_1 », поновивши її на вказаній посаді з 26 жовтня 2021 року, стягнути з Немовицької сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з часу звільнення і до моменту ухвалення рішення у цій справі.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року позовні вимоги  ОСОБА_1  задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано розпорядження Немовицького сільського голови від 25 жовтня 2021 року № 181-к «Про звільнення з посади директора Комунальної установи «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» ОСОБА_1 », поновлено її на вказаній посаді з 26 жовтня 2021 року.
Стягнено з Немовицької сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 жовтня 2021 року до 26 жовтня 2022 року в сумі 267 961,05 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.
В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що рішення прийнято без повного та всебічного з`ясування обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи та заперечує пояснення позивача про подвійне застосування до неї заходів дисциплінарного стягнення. Пояснює, що 18.10.2021 року робоча комісія склала Акт№1 та рекомендувала сільському голові оголосити догану директору Комунальної установи «Немовицький Інклюзивно-Ресурсний Центр» Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 за систематичне порушення трудової дисципліни, систематичну відсутність на робочому місці, несвоєчасне оформлення номенклатури справ, наказів, невнесення відомостей про установу та керівника до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Додає, що розпорядженням Немовицького сільського голови № 174-к від 18.10.2021 року позивачці оголошено догану. В подальшому було встановлено, що позивачкою не було виконано протокольного доручення Департаменту освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 25.08.2021р.. Наголошує, що на момент винесення позивачці догани про цей факт невиконання протокольного доручення відомо не було. Вказує, що цей факт став відомим із листа від 20.10.20212 року. Зазначає, що робочою комісією було складено Акт №2 від 21.10.2021 року із рекомендацією Немовицькій сільській раді розірвати контракт із позивачкою та звільнити її із займаної посади. Доводить, що наступне звільнення ОСОБА_1 із роботи відбулося на підставі п. 8. ч. 1 ст. 36 КЗпП України і воно не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, вказаних в розділі ІІ «Права та обов`язки сторін» контракту від 26.04.2021 року. 
У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 – адвокат Коробка Наталя Миколаївна вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 травня 2023 року рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року в оскаржуваній частині залишено без зміни.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2023 року постанову Рівненського апеляційного суду від 02 травня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.          
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду цим вимогам не відповідає.
Встановлено, що сторони перебувають у трудових правовідносинах.
Згідно з рішенням сесії Немовицької сільської ради від 20 квітня 2021 року № 335 ОСОБА_1 з 26 квітня 2021 року призначено на посаду директора КУ «Немовицький ІРЦ» на умовах контракту. Це підтверджується також і записом у трудовій книжці від 04 жовтня 1993 року серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , в якій міститься запис від 26 квітня 2021 року.
Розпорядженням Немовицького сільського голови від 18 жовтня 2021 року
№ 174-к директору КУ «Немовицький ІРЦ» Свінціонік Л. Г. оголошено догану за систематичне порушення трудової дисципліни та систематичну відсутність
на робочому місці, за відсутність в комунальній установі номенклатури справ
та систематизованого списку найменувань справ (папок, тек) із зазначеним терміном зберігання, за несвоєчасне оформлення та підписання наказів по КУ Немовицький ІРЦ за травень – червень 2021 року, а фактично оформлення та підписання наказів за травень – червень 2021 року 07 жовтня 2021 року, за невнесення змін до відомостей про юридичну особу КУ «Немовицький ІРЦ», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у відомостях про керівника юридичної особи КУ «Немовицький ІРЦ» містяться дані попереднього керівника ОСОБА_3 ). Розпорядження є чинним.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ контракту, укладеного між роботодавцем
і працівником 26 квітня 2021 року, директор здійснює поточне (оперативне) керівництво установою, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, статутом установи та цим контрактом.
У підпункті 2.7. пункту 2 розділу ІІ цього контракту визначено, що директор зобов`язується створювати належні умови для продуктивної праці фахівців установи, підвищувати їх фаховий і кваліфікаційний рівень, впроваджувати сучасні методики проведення психолого-педагогічної оцінки, новітні технології надання психолого-педагогічної допомоги дітям з особливими освітніми потребами. Крім цього, до повноважень керівника, згідно із пунктом 3 розділу ІІ контракту, відноситься заохочення працівників та накладення на них стягнень.
Підставою для проведення перевірки комісією, створеною розпорядженням Немовицького сільського голови від 13 вересня 2021 року № 140-од, стало повідомлення ОСОБА_4 від 10 вересня 2021 року про тиск на працівників Немовицького ІРЦ з боку керівника ОСОБА_1 , її відсутність на робочому місці та інші порушення.
Згідно з пунктом 7.3.7 статуту КУ «Немовицький ІРЦ», який затверджений рішенням Немовицької сільської ради від 15 червня 2021 року № 480, розміри премій, надбавок, винагород та доплат працівникам центру встановлюються керівником за погодженням із засновником.
Відповідно до пояснень працівників Немовицького ІРЦ ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 від 13 вересня 2021 року та від 13 жовтня 2021 року, матеріально-технічна база центру не відповідає потребам. Працівники підтвердили, що директор ініціює конфліктні ситуації, несвоєчасно затверджує висновки про комплексну психолого-педагогічну оцінку. Крім цього, директор безпідставно знизила надбавку за престижність усім працівникам центру до 5 %. Всупереч нормам статуту КУ «Немовицький ІРЦ» ОСОБА_1 визначала розмір доплати за престижність праці працівникам центру без погодження із засновником, що підтверджується копією наказу від 01 червня 2021 року № 12-ОД та копією протоколу № 3 загальних зборів трудового колективу КУ «Немовицький ІРЦ» від 27 травня 2021 року. Комісією встановлено факт зниження директором ОСОБА_1 до 5 % надбавки до заробітної плати за престижність працівникам ІРЦ, а також факт встановлення системи відеоспостереження із звуком без згоди батьків дітей, що відвідують центр.
Розпорядженням Немовицького сільського голови від 25 жовтня 2021 року
№ 181-к «Про звільнення з посади директора Комунальної установи «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» ОСОБА_1 » позивача звільнено.
Як вбачається із  вказаного розпорядження контракт від 26 квітня 2021 року, укладений з ОСОБА_1 на підставі підпунктів 3.1 та 3.4 пункту 3 розділу
V контракту за систематичне невиконання директором обов`язків, покладених на неї цим контрактом і статутних завдань, за непогодження із засновником документів, визначених статутом, рішеннями сільської ради та цим контрактом – розірвано; звільнено з посади директора КУ «Немовицький ІРЦ» ОСОБА_1 26 жовтня 2021 року на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України та норм, передбачених контрактом, а саме: за порушення умов контракту, вказаних в розділі ІІ «Права та обов`язки сторін» контракту.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина третя статті 21 КЗпП України).
Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП).
У пункті 8 частини 1 статті 36 КЗпП України встановлено, що підставами припинення трудового договору є: підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом.
Згідно з підпункту 3.1 пункту 3 розділу V укладеного між сторонами контракту, директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи засновника до закінчення терміну його дії (тобто, до 25 квітня 2024 року), в тому числі, у разі систематичного невиконання директором обов`язків, покладених на нього цим контрактом і статутних завдань.
За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП).
Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина 3 статті 149 КЗпП).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).
У постанові Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 серпня 2018 року у справі № 463/3091/15 (провадження
№ 61-32076св18) зазначено, що «з врахуванням особливостей контрактної форми трудового договору наявність чи відсутність вини не є визначальним для припинення дії контракту. Визначальним у такому випадку є самий факт порушення, а встановлена вина керівника лише додатково підтверджує законність оскаржуваного наказу, тому суди попередніх інстанції дійшли правомірного висновку про відсутність правових підстав вважати оспорюванні накази незаконними».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 235/774/18 (провадження № 61-47942св18) вказано, що «згідно з пунктами 16, 17 постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, установлених чинним законодавством. При розірванні контракту з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ДП «Покровське лісове господарство» з підстав, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту - за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП. Частково задовольняючи позов та поновлюючи ОСОБА_1 на посаді, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем розірваний контракт у зв`язку із чисельними порушеннями, які були допущені позивачкою під час виконання трудового договору, оскільки розірвання контракту не пов`язане з однократним грубим порушенням його умов, таке розірвання є незаконним. Разом з тим, судами не враховано, що встановлені порушення директором ДП «Покровське лісове господарство» умов контракту є самостійною підставою для його розірвання за підпунктом «б» пункту 26 контракту. Звільнення позивача відбулось на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП, таке звільнення не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, а тому відсутня необхідність встановлення обставин, які передбачені диспозицією статті 41 КЗпП. Враховуючи, що позивач погодився з умовами контракту у тому числі і з підвищеною відповідальністю за порушення його умов, проте не забезпечив належне виконання покладених на нього обов`язків по управлінню підприємством, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання, проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року в справі № 757/62834/19-ц (провадження № 61-10812св20) зазначено, що «вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. [...] Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 липня 2023 року у справі № 727/3255/21 (провадження № 61-12877св22) зазначено, що «вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим встановлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника і додаткові підстави розірвання трудового договору (постанова Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 757/42262/15-ц). Укладаючи контракт, позивач погодився з його умовами у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. Таку позицію підтримав і Конституційний Суд України, який у своєму Рішенні у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України (рішення від 9 липня 1998 року № 12-рп/1998) зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в КЗпП України та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо. Верховний Суд України у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 757/42262/15-ц вказав, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а його розірвання з підстав передбачених контрактом, які не містять ознак дисциплінарного порушення, не є дисциплінарним стягненням, а тому положення статті 149 КЗпП України, на порушення якої як на підставу поновлення позивача на роботі посилався суд апеляційної інстанції, на спірні правовідносини не поширюється. Такі висновки Верховного Суду України підтримав Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 170/226/16-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 235/774/18, від 09 липня 2021 року у справі № 382/1820/18 та вказав, що звільнення на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, а тому відсутня необхідність встановлення обставин, які передбачені Главою Х КЗпП України. Таким чином, ОСОБА_1 як керівник КП «Міжнародний аеропорт «Чернівці» імені Леоніда Каденюка» не виконав вимоги рішення Чернівецької міської ради від 07 жовтня 2016 року № 403 у частині оприлюднення біографічних даних на офіційному веб-порталі Чернівецької міської ради або на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) КП «Міжнародний аеропорт «Чернівці» Імені Леоніда Каденюка», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення позивача з посади та розірвання укладеного з ним контракту на підставі підпункту «л» пункту 6.3. Суд першої інстанції правильно вважав, що з урахуванням особливостей контрактної форми трудового договору, наявність чи відсутність вини не є визначальним для припинення дії контракту, а визначальним у цьому випадку є сам факт порушення, а встановлена вина керівника, лише додатково підтверджує законність оскаржуваного наказу. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладені у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 587/1697/21 (провадження № 61-6140св22)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Убачається, що спірні відносини між сторонами виникли з приводу законності звільнення позивача з посади директора КЗ «Немовицький ІРЦ» ОСОБА_1 та дотримання її прав при розірванні трудового договору, укладеного у формі контракту.
При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 вказувала, що відповідач Немовицька сільська рада неправомірно застосувала щодо неї подвійне дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оформленої розпорядженням Немовицького сільського голови від 18 жовтня 2021 року № 174-к, та звільнення із займаної посади, оформленої розпорядженням Немовицького сільського голови від 25 жовтня 2021 року № 181-к;
Встановивши факт систематичного невиконання директором КЗ «Немовицький ІРЦ» ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків та систематичне порушення трудової дисципліни, що у свою чергу, стало підставою для застосування щодо неї дисциплінарного стягнення згідно із розпорядженням Немовицького сільського голови від 18 жовтня 2021 року № 174-к суд дійшов правильного висновку, що таке розпорядження є законним та обґрунтованим, оскільки прийняте з дотриманням підстав та порядку накладення дисциплінарного стягнення, передбачених положеннями статтями 148, 149 КЗпП України.
Підставою для оголошення догани від 18 жовтня 2021 року директору КЗ «Немовицький ІРЦ» ОСОБА_1 вказано про систематичне порушення позивачем трудової дисципліни та систематичну відсутність на робочому місці, відсутність у комунальній установі номенклатури справ та систематизованого списку найменувань справ (папок, тек) із зазначеним терміном зберігання, несвоєчасне оформлення та підписання наказів КУ Немовицький ІРЦ за травень – червень 2021 року, фактичне оформлення та підписання наказів за травень – червень 2021 року 07 жовтня 2021 року, невнесення змін до відомостей про юридичну особу КУ «Немовицький ІРЦ», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а. с. 25).
Між тим, у розпорядженні Немовицького сільського голови від 25 жовтня 2021 року № 181-к про звільнення зазначено, що на підставі підпунктів 3.1 та 3.4 пункту 3 розділу V контракту за систематичне невиконання директором обов`язків, покладених на неї цим контрактом і статутних завдань, за непогодження із засновником документів, визначених статутом, рішеннями сільської ради та цим контрактом – розірвано; звільнено з посади директора КУ «Немовицький ІРЦ» ОСОБА_1 26 жовтня 2021 року на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України та норм, передбачених контрактом, а саме: за порушення умов контракту, вказаних в розділі ІІ «Права та обов`язки сторін» контракту (т. 1, а. с. 28);
Разом з тим, із акту комісії від 21 жовтня 2021 року № 2 «Про результати роботи комісії щодо перевірки діяльності КЗ «Немовицький ІРЦ» (т.1, а.с.155-159), на який є посилання у розпорядженні Немовицького сільського голови від 25 жовтня 2021 року № 181-к про звільнення позивача, зазначені інші порушення ніж ті, які наведені у розпорядженні Немовицького сільського голови від 18 жовтня 2021 року № 174-к про оголошення позивачці догани.
Зокрема зазначено про: не виконання директором КУ «Немовицький ІРЦ» ОСОБА_1 вимог п.59 «Положення про інклюзивно-ресурсний центр», Статуту Комунальної установи «Немовицький ІРЦ» від 15.06.2021 року та Контракту з керівником установи Немовицької територіальної громади від 26 квітня 2021 року, щодо погодження із Засновником затвердження графіку роботи установи, порушення своєчасного подання звітності та інформації, відсутності планування та організації роботи установи для проведення комплексної оцінки, у тому числі повторної та здійснення системного кваліфікованого супроводу осіб у разі встановлення у них особливих освітніх потреб; надання рекомендацій закладам освіти щодо розроблення індивідуальної програми розвитку особи; консультування батьків, інших представників особи з особливими потребами щодо особливостей її розвитку. Крім того, встановлено надання директором ОСОБА_1 платних послуг не передбачених Переліком платних послуг, не погодження з Засновником щодо встановлення директором працівникам розмірів премій, винагород, надбавок і доплат на передбачених колективним договором та законодавством умовах відповідно до Положення про преміювання. 
Тобто підставою для звільнення позивачки стали інші порушення, ніж ті, за які позивачу оголошено догану.
Будь-які докази на спростування зазначених порушень матеріали справи не містять. 
Таким чином, порушення, зазначені в акті комісії від 21 жовтня 2021 року № 2  знайшли своє підтвердження, що свідчить про неналежне виконання позивачем умов контракту та є  підставою для застосування пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України
Звільнення на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, а тому відсутня необхідність встановлення обставин, які передбачені Главою Х КЗпП України.
Таким чином, суд зробив помилковий висновок про звільнення позивача за ті ж самі порушення, за які позивачці раніше було оголошено догану. 
З огляду на викладене підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування розпорядження Немовицького сільського голови від 25 жовтня 2021 року № 181-к «Про звільнення з посади директора Комунальної установи «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» ОСОБА_1 », поновлення її на вказаній посаді з 26 жовтня 2021 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України,  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність  висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області задовольнити.
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року в частині задоволених позовних вимог скасувати. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання незаконним та скасування розпорядження Немовицького сільського голови від 25 жовтня 2021 року № 181-к «Про звільнення з посади директора Комунальної установи «Немовицький інклюзивно-ресурсний центр» ОСОБА_1 », поновлення її на вказаній посаді з 26 жовтня 2021 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 грудня 2023 року

Головуючий суддя : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструка С.В.

Шимків С.С.