ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року 
м. Київ

справа №640/28394/21
адміністративне провадження № К/990/16748/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                     Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                   Жука А.В.,
                                                            Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України 
на окрему ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 (головуючий суддя - С.П. Жигилій, судді - В.Б. Русанова, Т.С. Перцова)
у справі № 640/28394/21
за позовом Міністерства внутрішніх справ України 
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

установив:

Короткий зміст позовних вимог 
1. Міністерство внутрішніх справ України звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. у ВП № 56466467 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження у строк, визначений частиною третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»;
- зобов`язати державного виконавця відкликати подання (повідомлення) про вчинення боржником кримінального правопорушення від 10.09.2021 № 56466467/20-1у виконавчому провадженні                  № 56466467 за виконавчим листом № 554/5683/17, виданим Октябрським районним судом м. Полтави від 20.02.2018 про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти відповідне рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової затрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
2. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.08.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.
3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.08.2022 залишено без змін. 
4. Окремою ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 повідомлено Міністра внутрішніх справ України про виявлені порушення вимог статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), статей 14, 372 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній з 15.12.2017) посадовими особами Міністерства внутрішніх справ України для вжиття невідкладних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленим судом порушенням. Ухвалено про вжиті заходи повідомити Другий апеляційний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. Не погоджуючись із окремою ухвалою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить окрему ухвалу скасувати. 
6. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги скаржник вказує про помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо порушення посадовими особами Міністерства внутрішніх справ України вимог статей 14, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, про які вказується в окремій ухвалі, в частині невжиття Міністерством внутрішніх справ України заходів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду другої групи, у розмірі, встановленому постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2017 у справі № 554/5683/17, яка набрала законної сили 30.10.2017.
7. Заявник вказує, що капітан поліції ОСОБА_1 на дату звільнення зі служби (01.08.2016), дату установлення інвалідності (15.08.2016) мав статус поліцейського, тому на нього поширюються виключно норми Закону України «Про Національну поліцію». Висновком, затвердженим 17.07.2019 заступником начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області підполковником поліції Абрамовим В.В., ОСОБА_1 відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» призначено та виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 172 890 грн. 
8. Заявник наголошує, що ОСОБА_1 , як поліцейський, реалізував своє право на отримання гарантованої допомоги з боку держави у зв`язку з установленням другої групи інвалідності згідно з Законом України «Про Національну поліцію».
9. Позивач вказує, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2017 у справі № 554/5683/17, відповідно до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, Міністерством внутрішніх справ України прийнято відповідне рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у виді відмови в затвердженні висновку.
Позиція інших учасників справи
10. Відповідач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого згідно приписів частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.
Рух касаційної скарги
11. Ухвалою Верховного Суду від 17.05.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України.
12. Ухвалою Верховного Суду від 24.10.223 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Оцінка Верховного Суду
13. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
14. За змістом статті 324 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
15. Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
16. Частиною четвертою статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
17. Верховний Суд зазначає, що стаття 249 Кодексу адміністративного судочинства України дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли. 
18. Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому. 
19. Підставою для винесення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. 
20. Аналізуючи викладене, обов`язковими умовами для винесення окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акту із чітким зазначенням такої норми та обґрунтування у чому саме полягає таке порушення.
21. Постановлення окремої ухвали є правом суду. Адміністративний суд наділений диспозитивним правом постановити окрему ухвалу про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
22. З матеріалів справи встановлено, що підставою для постановлення судом апеляційної інстанції окремої ухвали стало виявлення апеляційним судом під час розгляду справи невиконання у повному обсязі постанови Октябрського районного суд м. Полтави від 18.10.2017 у справі № 554/5683/17 протягом 5 років з дня набрання нею законної сили. При цьому, апеляційним судом встановлено невжиття Міністерством внутрішніх справ України заходів, направлених на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду другої групи, у розмірі, встановленому постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2017 у справі № 554/5683/17 з моменту набрання нею чинності.
23. З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції встановив в діях посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України порушення вимог статей 14, 372 Кодексу адміністративного судочинства України.
24. Верховний Суд зауважує, що статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.
25. Вказаному положенню Основного Закону кореспондує стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
26. За приписами статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
27. Відповідні положення щодо обов`язковості судових рішень закріплено і у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України. 
28. За встановлених судом апеляційної інстанції обставин щодо неповного виконання Міністерством внутрішніх справ України постанови Октябрського районного суд м. Полтави від 18.10.2017 у справі № 554/5683/17, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для постановлення окремої ухвали. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
29. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
30. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення. 
2. Окрему ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 у справі                         № 640/28394/21 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук
                                                                      
                                                                      Н.М. Мартинюк