П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
24 жовтня 2023 року                                                                                  м. Київ
 
Справа №755/16410/21
                                                                  Апеляційне провадження № 22-ц/824/3027/2023
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                 судді-доповідача                  Соколової В.В.,
суддів:                                   Нежури В.А., Поліщук Н.В.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Виниченко Л.М., 22 квітня 2022 року в м. Києві, у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди в порядку регресу, 
 
В С Т А Н О В И В
 
У вересні 2021 року представник МТСБУ звернувся суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ матеріальну шкоду у розмірі 39344, 99 грн та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 квітня 2019 року по проспекту Визволителів, 4, у м. Києві з вини ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . При цьому, згідно з витягом з ЦБД МТСБУ на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована не була. У зв`язку з зазначеним, водій пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2   звернувся до МТСБУ, яке на виконання вимог п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламенту виплату у розмірі 39344,99 грн.
За вказаних обставин та посилаючись на п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до суду з цим позовом.
 
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2022 року позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з регламентною виплатою, у розмірі 39344, 99 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн, а всього 41614,99 грн. 
Рішення суду мотивовано тим, що МТСБУ, яке виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, правомірно пред`явило вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу регламентної виплати у розмірі 39344, 99 грн. При цьому, судом першої інстанції встановлено факт відсутності на момент ДТП у відповідача чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.99-102).
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2022 року залишено без задоволення.
 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність між відповідачем та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» договірних відносин, оскільки відповідач має на руках оригінал полісу, який містить всі необхідні реквізити, що вимагаються законодавством для підтвердження укладення договору страхування, зокрема: дату укладення - 11 грудня 2018 року; строк чинності з 12 грудня 2018 року до 11 грудня 2019 року; забезпечений транспортний засіб; підписи сторін; печатку страховика. Будь-яких доказів визнання цього договору страхування матеріали справи не містять.
Також відповідач вказує, що судом першої інстанції не надано оцінку листу МТСБУ від 22 квітня 2019 року, де МТСБУ на підставі даних єдиної централізованої бази МТСБУ володіло інформацією про укладення між відповідачем та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників на транспортний засіб відповідача марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 та його чинність.
Крім того, суд першої інстанції не врахував, що листами МТСБУ не підтверджувалося здійснення регламентної виплати, а лише прийняття рішення щодо її здійснення (а.с.192-201).
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує на помилковість висновків відповідача про те, що 22 квітня 2019 року МТСБУ приймало рішення про відмову у здійсненні регламентної виплати на підставі інформації, що містилась у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, адже така інформація була отримана позивачем з повідомлення потерпілого про ДТП із вказівкою на наявність у відповідача діючого полісу № АМ/9606102, а також із додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 236720 від 05 квітня 2019 року, який було складено працівниками поліції на місці ДТП. Натомість, інформація стосовно забезпечення транспортного засобу відповідача марки «Opel Astra» з номерним знаком НОМЕР_1 полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів станом на 05 квітня 2019 року відсутня у єдиній централізованій базі МТСБУ. 
Також, зазначає, що факт здійснення позивачем регламентної виплати потерпілій особі підтверджується платіжним дорученням № 1151819 від 21 серпня 2019 року (а.с.236, 237).
 
У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
 
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2019 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Визволителів, 4, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого між вказаними транспортними засобами сталося зіткнення, що спричинило механічні пошкодження.
Вказані обставини встановлені постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2019 року у справі № 755/6247/19, якою відповідача було визнано винною у вчиненні вищезазначеної ДТП (а.с.6-7).
В результаті вказаної ДТП пошкоджено автомобіль марки «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , та цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/8952611, укладеним із страховою компанією - ПрАТ СК «Колоннейд Україна», даний Поліс діє з 15 червня 2018 року по 14 червня 2019 року включно (а.с.17,18,46).
Разом з тим, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відомостями з Централізованої бази даних МТСБУ та листом-відповіддю ПАТ «СК «НАСК «ОРАНТА» від 03 травня 2019 року № 09-02-16/3922, наданого ОСОБА_2 , як відповідь на повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05 квітня 2019 року (а.с.56,60).
ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду і заявою про здійснення страхової виплати (а.с.13,20).
Відповідно до Висновку експерту №6477 експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , від 15 червня 2019 року, складеного суб`єктом підприємницької діяльності - судовим експертом Федотовим Ф.В., вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 05 квітня 2019 року становить 57247,93 грн (а.с.21-45).
Згідно з розрахунком розміру регламентної виплати №58197 від 30 липня 2019 року, наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 8408 від 21 серпня 2019 року, довідкою про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 29 липня 2019 року, МТСБУ здійснило ОСОБА_2 регламенту виплату у розмірі 39344,99 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1151819 від 21 серпня 2019 року (а.с.50-55).
Позивачем в листах від 24 квітня 2019 року, від 13 серпня 2019 року, від 21 серпня 2019 року повідомлено відповідача про встановлені обставини та висунуто вимогу про відшкодування шкоди в позасудовому порядку ( а.с.57,61,62).
Відповідач заперечуючи проти вимог позивача вказувала на наявний поліс №АМ/9606102, згідно з яким її відповідальність застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.58-59).
Судом першої інстанції, ухвалою від 01 листопада 2021 року про відкриття провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи  ПАТ «НСК «ОРАНТА» (а.с.78-79).
ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в своїх поясненнях вказало на те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не є страховиком відповідача ОСОБА_1 , а наданий нею поліс № АМ/9606102 від 12 грудня 2018 року має ознаки підробки, оскільки відповідно до оригіналу полісу №АМ/9606102, який укладено 11 березня 2019 року, застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 з експлуатації транспортного засобу - автомобіля марки «Чері А15 Амулет», державний номерний знак НОМЕР_3 , зі строком дії з 31 березня 2019 року до 30 березня 2020 року, на підтвердження чого надано копію цього Полісу (а.с.84-86).
 
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 1199 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
 
В силу вимог ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. 
Як передбачено ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» МСТБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
 
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
 
З наведених обставин справи вбачається, що 05 квітня 2019 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача та ОСОБА_2 . Вина відповідача у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення. Тому в межах даної справи обставини ДТП та вина відповідача не потребують доказування. Також встановленими є обставини пошкодження транспортного засобу належного ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що МТСБУ було здійснено регламентарну виплату ОСОБА_2 в розмірі 39344, 99 грн, що підтверджується належними доказами. У зв`язку цим позивач має право регресної вимоги до відповідача, як особи вина якої встановлена у чиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказувала на те, що її відповідальність була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», на  підтвердження чого було надано поліс № АМ/9606102 від 12 грудня 2018 року. 
Проте, за даними ПАТ «НАСК «ОРАНТА» поліс № АМ/9606102 був виданий 11 березня 2019 року, за ним застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 з експлуатації транспортного засобу - автомобіля марки «Чері А15 Амулет», державний номерний знак НОМЕР_3 , зі строком дії з 31 березня 2019 року до 30 березня 2020 року.
Враховуючи заперечення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» щодо наявності у нього договірних відносин з відповідачем, відсутність даних про такий договір в Централізованій базі даних МТСБУ, а також відсутність у матеріалах справи доказів  внесення відповідачем на рахунок страховика страхового платежу за договором страхування № АМ/9606120, посилання відповідача на наявності у неї страхового полісу на момент ДТП,  не може бути прийнято до уваги суду. А отже вказані доводи апеляційної скарги відповідача слід визнати безпідставними.
В апеляційній скарзі відповідач також вказує на те, що судом першої інстанції  не надано оцінку листу МТСБУ від 22 квітня 2019 року, де МТСБУ на підставі даних єдиної централізованої бази МТСБУ володіло інформацією про укладення між відповідачем та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб відповідача марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 . Однак, копія листа на який посилається відповідач була надана вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення, джерело її отримання не відоме. А сукупність наведених обставин і доказів свідчать про те, що  МТСБУ було виконано, покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Не можуть бути прийняті до уваги суду і твердження відповідача, що суд першої інстанції не врахував, що листами МТСБУ не підтверджувалося здійснення регламентної виплати, а лише про прийняття рішення щодо її здійснення, оскільки факт здійснення позивачем регламентної виплати потерпілій особі підтверджується платіжним дорученням № 1151819 від 21 серпня 2019 року.
Отже доводи відповідача щодо незаконності оскаржуваного рішення не ґрунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставинам справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення.
Виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що МТСБУ, виконавши покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, правомірно пред`явило вимоги до ОСОБА_1 , про відшкодування суми сплачених коштів у розмірі 39344, 99 грн, пов`язаних з виплатою власнику пошкодженого транспортного засобу «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне та правильне по суті рішення.
При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочного рішення суду без змін.
У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.
 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2022 року - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України
 
Суддя-доповідач                                                                              В.В.Соколова                                                                     
Судді                                                                                                  В.А.Нежура
 
                                                                                                            Н.В.Поліщук