ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 06 грудня 2023 р.	Справа № 520/117/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В.,  м. Харків, повний текст складено 16.03.23  по справі № 520/117/23за позовом   ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1     про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткової винагороди відповідно п. 1  положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000 грн за період із травня по вересень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі 100 000 грн. за період із травня по вересень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 позов ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1  щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000 грн за період із травня по вересень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі 100 000 грн. за період із травня по вересень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
          На обґрунтування вимог скарги посилався на те, що позивач безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з травня по вересень 2022 року не приймав, а тому відсутні підстави для нарахування  додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Відповідач зазначає, що не був попереджений про відкриття провадження у справі № 520/117/23, внаслідок цієї обставини він був позбавлений можливості прийняти участь в судових засіданнях, надати суду свій відзив разом з доказами обставин, на які відповідач посилається як на обґрунтування своїх заперечень. Ця обставина підтверджується довідкою начальника відділення документального забезпечення та контролю штабу військової частини НОМЕР_1 НГУ від 19.04.2023  40/05/1/1/1-2433, копія довідки додається, додаток № 1. На підставі ч. З, 8 ст. 79, ч. 4 ст. 296 КАС України відповідач просив залучити в якості доказів документи: довідку начальника відділення документального забезпечення та контролю штабу військової частини НОМЕР_1 НГУ від 19.04.2023 № 40/05/1/1/ НОМЕР_4 , копія довідки додається, додаток № 1 до цієї апеляційної скарги, як доказ причин не участі в розгляді справи № 520/117/23; лист про надання інформації від 25.04.2023 № 40/05/12-2523, додаток № 2 до цієї апеляційної скарги, як доказ обставин проходження служби молодшим сержантом ОСОБА_1 - довідку від 06.04.2023 № 207, додаток № 3 до цієї апеляційної скарги, як доказ військового звання і посади молодшого сержанта ОСОБА_1 .  Стверджує, що позивач не приймав участі ані в бойових діях, ані в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, що підтверджується тим, що в книзі бойової служби несення служби молодшим сержантом ОСОБА_1 по охороні складу не відображено; позивач проходив військову службу на посаді дизеліста-електрика, то ж він не міг виконувати завдання по охороні складу з боєприпасами; по місцю розташування об`єкту, який охороняв підрозділ, де проходив службу позивач, знаходився спеціальний склад з недоторканним запасом, більш точно вказати найменування майна, що зберігалося в складі зазначити не можливо, оскільки це є інформація з обмеженим доступом. 
Представником ОСОБА_1 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” передбачено право на отримання збільшеної до 100000 грн  додаткової винагороди для військовослужбовців, які, як беруть безпосередню участь у бойових діях, так і забезпечують  здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх вдення(здійснення). Саме такими заходами була охорона спеціального складу, який був під ракетним обстрілом  в період з травня по вересень 2022 на території Харківської області, де у спірний період велись активні бойові дії. Вважає, що позиція відповідача з приводу невиплати позивачу грошового забезпечення була жодним чином необґрунтованою.  Просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 без змін.
На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -  КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у складі Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що підтверджується копією військового квитка.
В інтересах позивача до відповідача направлено адвокатський запит із проханням надати наступну інформацію та документи: 1) Надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини не нарахування та не виплати за період з 01.05.2022 р. по 30,09.2022 р. включно, щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн., передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022р., військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, під час його безпосередньої участі у бойових діях. 1.1) У разі не нарахування та не виплати у зв`язку із здійсненням дисциплінарного провадження (службового розслідування тощо) відносно військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого останнього позбавлено окремих видів грошового забезпечення, надати копії наявних документів (наказів, актів, висновків тощо) цього провадження (розслідування). 1.2.) Надати довідку командира військової частини про безпосередню участь військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в бойових діях із зазначенням періодів такої безпосередньої участі; 1.3.) У разі, якщо дисциплінарне провадження (службове розслідування тощо), на момент отримання запиту, не закінчено, надати первісні документи, що підтверджують факт безпосередньої участі військовослужбовця ОСОБА_1 , 1994 р.н., в бойових діях із зазначенням періодів такої безпосередньої участі; 2) Надати деталізовану інформацію про фактичні нарахування грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду, військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час виконання військового обов`язку в період з 01.05.2022 р. по 30.09.2022 р. включно.
Листом відповідача від 20.10.2022  надано відповідь, в якій зазначено: "На Ваш адвокатський запит стосовно інформації та документів, які підтверджують факт безпосередньої участі сержанта ОСОБА_1 за період з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року повідомляємо, що надати такі документи та інформацію неможливо у зв`язку із їх відсутністю, оскільки цей військовослужбовець безпосередню участь в бойових діях в зазначений Вами період не приймав".
У зв`язку із наведеним, на адресу відповідача  направлено ще один адвокатський запит із проханням надати: - документи, які підтверджують проходження служби ОСОБА_1 у Військовій частині НОМЕР_1 ; - документи, які підтверджують переміщення ОСОБА_1 під час проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 ; - документи (накази, розпорядження тощо),. на підставі яких протягом травня-вересня 2022 року ОСОБА_1 здійснювалась військова служба (вибуття, прибуття із військової частини тощо) у Військовій частині НОМЕР_1 ; - документи (накази, розпорядження тощо), на підставі яких протягом травня-вересня 2022 року ОСОБА_1 виконувались бойові завдання у зоні бойових дій..
Наведене є підставою звернення до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу за період із травня по вересень 2022 року додаткової винагороди та зобов`язання виплатити винагороду  відповідно до положень постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача існує безумовне право на виплату додаткової винагороди за вищезазначений період.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, з огляду на таке.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суспільні відносини з приводу одержання військовослужбовцем органів системи Національної гвардії України винагороди за працю (службу) додатково до ст.43 Конституції України деталізовані приписами ст.21 Закону України від 13.03.2014 №876-VII "Про Національну гвардію України", ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі за текстом - Закон України від 20.12.1991 №2011-ХІІ), а також нормами постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 (з 01.01.2008р.) та постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 (з 01.03.2018).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022,у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався (продовжено дотепер).
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 (далі по тексту - постанова №168), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.
Відповідними постановами Кабінету Міністрів України до вказаної постанови №168 від 28.02.2022 були внесені відповідні зміни та доповнення.
Зі змісту постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
Таким чином, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.
          Порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, відповідно до постанови №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" визначається Інструкцією з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженою наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 №89 (далі по тексту - Інструкція №89).
          Відповідно до п.2 Інструкції №89 на період дії воєнного стану військовослужбовцям виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень (у розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах, розмір цієї винагороди збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або заходах.
          Згідно з п.3 Інструкції №89 виплата додаткової винагороди здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження військової служби на підставі наказів командирів (начальників) (далі - командири) органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ (далі - військові частини), а командирам військових частин - на підставі наказів командирів вищого рівня.
          Відповідно до п.4 Інструкції №89 підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, покладається на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
          Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються не пізніше 10 числа поточного місяця.
          Підставою включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди є рапорт командира (начальника) підрозділу, що має містити інформацію про військове звання, прізвище ім`я та по-батькові, кількість днів та дати участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця та підстави залучення цих військовослужбовців до бойових дій або заходів із зазначенням реквізитів конкретних документів, що підтверджують участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.
          Безпосередня участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій підтверджується відповідно до Порядку підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 №89 (далі по тексту - Порядок №89).
          Відповідно до п.1 Порядку №89 під терміном «безпосередня участь військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів» (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії в районах ведення воєнних (бойових) дій, що визначаються Головнокомандувачем Збройних Сил України; бойових (спеціальних) завдань, згідно з бойовими розпорядженнями, із всебічного забезпечення військових частин (підрозділів) в районі ведення воєнних (бойових) дій; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях України; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів в разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т. ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань із знешкодження (знищення) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора (у т.ч. поза межами районів ведення бойових Дій); виконання завдань підрозділами артилерії з вогневого ураження противника; виконання завдань підрозділами протиповітряної оборони з ураження повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій; ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т. ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання групами розмінування завдань з розмінування або робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях.
          Згідно з п.2 Порядку №89 для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах використовуються такі документи: журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або книга служби нарядів та подій, що відбувалися або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад або довідка командира військової частини про підтвердження безпосередньої участі відряджених (прикомандированих) військовослужбовців у бойових діях або заходах. Рапорт (донесення) командира підрозділу про участь у бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (виконання бойових або спеціальних завдань). До рапорту долучаються списки особового складу (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих (прикомандированих) підрозділів, військовослужбовців), які брали участь у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, періодів участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.
          Згідно з п.3 Порядку №89 облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій, здійснюється штабами військових частин.
          Крім того, відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 20.05.2022 №27/11/3-6154, військовослужбовці мають право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн із розрахунку на місяць, за дні, коли об`єкти, що охороняються піддавались ракетним (авіаційним) та (або) артилерійським ударам противника.
          Тобто, підставою для виплати підвищеної додаткової грошової винагороди є документально підтверджений факт здійснення безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за фактичний час виконання ними цих службових обов`язків або коли об`єкти, що охороняються піддавались ракетним (авіаційним) та (або) артилерійським ударам противника.
          З положень наведених норм права слідує, що визначення конкретного розміру додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у межах до 30000,00 грн або у межах до 100000,00 грн є виключною прерогативою суб`єкта владних повноважень, свобода адміністративного розсуду якого обмежена запровадженим ст.8 Конституцією України принципом верховенства права в частині неприпустимості вчинення свавілля та запровадженою нормами Закону України від 06.09.2012 №5207-VI "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" неприпустимістю дискримінації як неоднакового ставлення до однакових осіб в однакових умовах.
          Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", позивачу виплачено додаткову винагороду у розмірі по 30000 грн. за спірний період (а.с. 17-19).
          Також матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом з 01 травня 2020 року в стрілецькій роті з охорони спеціального складу на посаді дизеліста-електрика. Стрілецька рота з охорони спеціального складу в період з травня по вересень 2022 року здійснювала охорону склада з недоторканим запасом. Згідно з журналами бойових дій авіаційних, ракетних чи артилерійських обстрілів безпосередньо до спеціального складу зареєстровано не було. В графіку службового навантаження несення служби молодшим сержантом ОСОБА_1 відображено як виконання службових обов`язків згідно його функціональних обов`язків. В книзі бойової служби несення служби молодшим сержантом ОСОБА_1 по охороні складу не відображено. В період часу з травня по вересень 2022 року особовий склад стрілецької роти з охорони спеціального складу під час охорони складу не приймав безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також не отримував додаткової винагороди збільшеної до 100 тис. гривень. 
          Вказані вище обставини підтверджуються листом про надання інформації від 25.04.2023   № 40/05/12-2523, що долучений до апеляційної скарги.
          Вказані докази колегією суддів враховуються як належні та допустимі докази, що підтверджують факт того, що позивач в спірний період  безпосередньої участі  у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії не приймав.
          Суд апеляційної інстанції зважає на те, що суд першої інстанції не виконав свій обов`язок своєчасного повідомлення відповідача про відкриття провадження у вказаній справі та розглянув справу без належного повідомлення учасника справи про її розгляд, що є порушенням норм процесуального права та окремою підставою для скасування судового рішення. При цьому з урахуванням того, що військова частина НОМЕР_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи,   суд апеляційної інстанції вважає поважними причини, з яких відповідач не зміг надати докази до суду першої інстанції та враховує їх під час апеляційного розгляду.   
          Колегія суддів зазначає, що незважаючи на встановлений частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого обов`язку, визначеного частиною 1 згаданої статті, щодо доведення тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
          Будь-яких доказів участі у бойових (спеціальних) завданнях із переліку, встановленого Порядку №89 , у спірному періоді позивач до суду не надав, про виконання таких завдань не повідомив.
          Зокрема, позивачем не подано рапортів (заяв) стосовно недоліків при складанні рапортів про його участь в бойових діях та/або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів, та судом не встановлено наявності документів, передбачених Порядком №89, які б підтверджували безпосередню участь позивача в бойових діях або заходах, або документів на підтвердження фактів ракетних (авіаційних) та (або) артилерійських ударів противника в місцях несення служби позивачем за період з травня по червень 2022 року.
          При цьому колегією суддів уважається не спростованою та інформація, яка надана відповідачем, про те, що згідно з журналами бойових дій авіаційних, ракетних чи артилерійських обстрілів безпосередньо до спеціального складу, охорону якого здійснював позивач, зареєстровано не було.  
          Стверджуючи про порушене право, позивач має чітко вказати, коли саме, в які дні ним здійнювалося  виконання завдань, що передбачені  Порядку № 89, як умова отримання збільшеної допомоги. В контексті розгляду цієї справи позивач, як особа, що здійснює охорону складу, має право на отримання збільшеної винагороди за дні  коли об`єкти, що охороняються, піддавались ракетним (авіаційним) та (або) артилерійським ударам противника. Водночас таких доказів чи принаймні інформації,  яка б повинна бути перевірена судом на підтвердження його доводів, позивач не надав.
           Доводи позивача про наявність у нього права на отримання додаткової грошової винагороди за спірний період зведено ним до того, що   постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” передбачено право на отримання збільшеної до 100000 грн  додаткової винагороди для військовослужбовців, які, як беруть безпосередню участь у бойових діях, так і забезпечують  здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення(здійснення). Вказує, що такими заходами була охорона спеціального складу, який був під ракетним обстрілом  в період з травня по вересень 2022 на території Харківської області, де у спірний період велись активні бойові дії.
          Оцінюючи вказані доводи позивача з урахуванням Інструкції з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 року №89 та Розпорядження командувача Національної гвардії України від 20.05.2022 року №27/11/3-6154, судом не встановлено документів, які б підтверджували безпосередню участь у бойових діях або заходах ОСОБА_1 або фактів ракетних (авіаційних) та (або) артилерійських ударів противника в місцях несення служби позивача у період з травня по вересень 2022 року.
           Більш того, колегія суддів акцентує увагу, що умови, які передбачені Порядку №89, та які є підставою для отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, є ідентичними для всіх воєнізованих структур, що визначені в Постанові № 168.
Головною умовою отримання такої збільшеної допомоги є чітко визначений перелік бойових завдань, який пов`язаний з підвищеним ризиком для життя та здоров`я військовослужбовця. Тобто не може отримувати однакову суму грошової  винагороди особа, яка безпосередньо ризикує своїм життям на "нульовій" лінії фронту та особа, яка як військовослужбовець виконує повсякденні функціональні обов`язки, не пов`язані з ризиком для життя або коли такі ризики є мінімальними. Заперечення протилежного призводить до дискримінації прав військовослужбовців щодо гідного грошового забезпечення в залежності від складності виконання бойових   завдань.    
Колегія суддів зважає на те, що в графіку службового навантаження несення служби молодшим сержантом ОСОБА_1 відображено охорону складу як виконання службових обов`язків згідно його функціональних обов`язків, а тому колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що серед завдань, які виконувались позивачем по справі була охорона складу із боєприпасами, який був під ракетним обстрілом, позивач був у зонах, де тривали активні бойові дії. як підставу для виплати збільшеного розміру додаткової винагороди.
          Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність   підстав  задоволення вимог позову.
          Відповідно до     ст. 317 КАС України, підставами для скасування     судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема,          неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
          Згідно з ч. 2    ст. 317 КАС України    неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення    закону    або застосування    закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування    закону, який підлягав застосуванню.
          Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та порушено норми процесуального права,  колегія суддів дійшла висновку про скасування    рішення    суду першої інстанції в  частині задоволення позовних вимог з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
          З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що не підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 по справі № 520/117/23 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко