ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/1926/23 (904/1532/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.
представники учасників провадження:
від позивача: Хромченко О.С. (в режимі відеоконференції); 
від відповідача: не з`явився; 
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: не з`явився;
від третьої особи-3: не з`явився;
від третьої особи-4: не з`явився;
арбітражний керуючий: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК" на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 (суддя Манько Г.В., повний текст якої підписаний 23.10.2023) у справі № 904/1926/23 (904/1532/22)
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" 
третя особа-1 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача    Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК"
третя особа-2 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача Амертана Холдінгз ЛТД (AMERTANA HOLDINGS LTD);
третя особа-3 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Окталенса Холдінгз ЛТД (OKTALENSA HOLDINGS LTD);
третя особа-4 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача Енстревіо Інвестментс Лімітед (ANSTREVIO INVESTMENTS LIMITED). 
про стягнення на предмет застави за Договором застави частки у статутному фонді у розмірі 3 427 605 761 грн. 09 коп. 
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ"
до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
про визнання недійсним договору застави
за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний"
до В-1 Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
В-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ"
про визнання недійсним договору застави,

ВСТАНОВИВ:
                              
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 у справі №904/1926/23 (904/1532/22) передано матеріали справи № 904/1532/22 господарському суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/1926/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" для розгляду спору по суті в межах цієї справи.
                              
Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК", в якій просить скасувати повністю    оскаржувану ухвалу. 
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на ч. 2 ст. 31 ГПК України, відповідно до якої справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.
Стаття 30 ГПК України встановлює виключну підсудність господарських справ, до якої не відносяться справи про банкрутство.
Так, провадження у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ «БОРІВАЖ» порушено відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2023, тобто після відкриття провадження у справі № 904/1532/22.
Таким чином, дана справа повинна були і далі розглядатись як окрема справа в порядку загального позовного провадження, без передачі для розгляду у справі про банкрутство.
Передача справи для розгляду в межах справи про банкрутство суперечить завданням господарського судочинства, яке передбачає, серед іншого, своєчасне вирішення судом спорів.
Таким чином, оскаржувана Ухвала постановлена з порушенням судом норм процесуальною права, що є підставою для її скасування відповідно до ст. 277 ГПК України.

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу – без змін. Зазначає, що імперативний припис частини третьої статті 7 КУзПБ про передачу справи, стороною якої є боржник, до суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, підлягає реалізації в порядку статті 31 ГПК України невідкладно, після отримання судом, що розглядає справу позовного провадження, інформації про відкриття провадження у справі про банкрутство сторони у спорі.
Також, в межах даної справи очевидним є факт того, що наслідком розгляду справи буде зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, оскільки справа стосується корпоративних прав, якими володіє ТОВ «Боріваж» та права застави АТ КБ «ПриватБанк» на корпоративні права, тому справу слід розглядати у межах справи про банкрутство ТОВ «Боріваж» на підставі статті 7 КУзПБ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 03.11.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/1532/22 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
08.11.2023 матеріали справи №904/1532/22 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2023 (колегія суддів у складі: головуючий, доповідач – Іванов О.Г., судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 у справі №904/1532/22; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 06.12.2023.

05.12.2023 представником директором Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що про судове засідання боржник дізнався лише 04.12.2023. Наразі ТОВ «Боріваж» не має представника для захисту інтересів у даній справі, у зв`язку з чим потребує додаткового часу для укладання договору про надання правової допомоги.
Відповідно до ч. 11, 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Як вбачається з    клопотання директора ТОВ «Боріваж», боржник повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, та єдиною підставою для відкладення розгляду справи зазначає – несвоєчасне повідомлення про дату судового засідання (04.12.2023) та відсутність представника для захисту інтересів у даній справі.   
Проте, вирішуючи питання щодо    можливості відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає, що представник ТОВ «Боріваж»,    яке    знаходиться у м. Дніпро, мав можливість прибути до приміщення суду, взяти участь у судовому засіданні як особисто, так і через представника, а також шляхом участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції,   як у суді, так і поза межами суду.
Будь - яких    причин неможливості   взяти участь у    судовому засіданні    з використанням    вищезазначених механізмів,    заявник не    зазначив.
Доводи ТОВ «Боріваж» про несвоєчасне повідомлення про дату судового засідання (04.12.2023) не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до списку розсилки процесуальних документів сторонам по справі ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2023 про відкриття апеляційного провадження у цій справі надіслано ТОВ «Боріваж» у його Електронний кабінет ЄСІТС 09.11.2023. 
При цьому, ТОВ «Боріваж» не зазначено об`єктивних причин, які б безпосередньо перешкоджали йому взяти участь у судовому засіданні, тоді як саме по собі зазначення про відсутність представника для захисту інтересів у даній справі жодним чином не впливає на обґрунтованість неявки представника Відповідача у судове засідання. 
В даному випадку, судом дотримано основних засад господарського судочинства, забезпечена рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, забезпечено право на апеляційний перегляд рішення суду. Сторони мали рівну можливість подати письмові заяви по суті справи, зокрема, позовну заяву, відзив на позов, заперечення на відзив, пояснення та клопотання, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу.
В свою чергу, саме Відповідач не забезпечив участі представника (будь-якого, як в порядку самопредставництва, так і представника - зі статусом адвоката). Отже, вказані обставини є суто суб`єктивними, які залежали виключно від волевиявлення Відповідача, тому не можуть бути визнані поважними. 
Зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, неявку їх представників у судове засідання, враховуючи, що повідомлені Відповідачем причини неявки не визнаються судом поважними, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги та про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представників сторін.
В судовому засіданні 06.12.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, просить суд в рахунок  простроченої заборгованості   товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" перед Акціонерним товариством  комерційний банк "ПРИВАТБАНК" за Кредитним договором          № DNHSLON06941  від 13.12.2016 в сумі 3 427 605 761,09 грн., з яких: 2 867 989 340,94 грн.  - тіло кредиту;   559 616 420,15 грн - проценти за користування кредитом,  звернути стягнення на предмет застави за Договором застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, укладеним між акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ", а саме — на належну товариству з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" частку у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОПСТІК" (69065, м. Запоріжжя, майдан Інженерний, буд. 1, оф. 308, код ЄДРПОУ 39296647) у розмірі 99,999955%. Просить встановити наступний спосіб реалізації предмета застави за Договором застави частки  у  статутному фонді № DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016: шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у процедурі виконавчого провадження. Судові витрати просить стягнути з відповідача. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Боріваж" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою, просить  суд визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж" та акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК", у тому числі зі змінами внесеними Договором від 13.12.2016р. про внесення змін до договору застави частки у  статутному фонді  №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016. Визнати  недійсним Договір від 13.12.2016 про внесення змін до договору застави частки у  статутному фонді  №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж" та акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якості третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору. Просить суд визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж" та акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (із змінами внесеними Договором від 13.12.2016 про внесення змін до договору застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК". 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.22 залучено  товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" до участі у справі у якості  третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та прийнято позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний",  для спільного розгляду з первісним позовом.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.22 прийнято зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж"  для спільного розгляду з первісним позовом.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2022 залучено до участі у справі №904/1532/22 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:  Амертана Холдінгз ЛТД (AMERTANA HOLDINGS LTD);  Окталенса Холдінгз ЛТД (OKTALENSA HOLDINGS LTD); Енстревіо Інвестментс Лімітед (ANSTREVIO INVESTMENTS LIMITED).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2023 відкрито провадження у справі № 904/1926/23 про банкрутство ТОВ «БОРІВАЖ» за заявою ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 49 119 524,44 грн., з яких: 87 140,00 грн. (1 черга задоволення), 46 032 384,44 грн. (4 черга задоволення). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на 170 кал. днів до 10.10.2023 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого - Шевченка Віталія Євгеновича.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про передачу матеріалів справи № 904/1532/22 господарському суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/1926/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", для розгляду спору по суті в межах цієї справи, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до приписів статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства  господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.
Право на звернення до господарського суду в установленому ГПК України порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (частини перша, друга статті 4 ГПК України).
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).
Під захистом прав розуміється сукупність дозволених законом певних дій, прийомів, способів, що використовуються особою, право якої порушено або може бути порушено чи оспорюється, з метою відновлення порушеного (оспорюваного) права, припинення правопорушення чи запобігання вчиненню правопорушення та відшкодування спричиненої шкоди, тоді як форми захисту - це такий процесуальний порядок, який забезпечує реалізацію права на захист.
За змістом статті 12 ГПК України провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених спеціальним законом про банкрутство.
За правилами юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина тринадцята статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.
Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог, серед іншого справ за позовами з грошовими вимогами до боржника, позовне провадження у яких відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача.

З цими правилами кореспондуються приписи статті 7 КУзПБ, що визначає основні засади розгляду спорів, стороною в яких є боржник.
Отже, стаття 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК щодо предметної та виключної підсудності втілюють принцип концентрації справ з метою підвищення ефективності господарського процесу.
Загалом, завдяки концентрації господарського процесу забезпечується його оперативність, яка відповідає динамічності господарського обороту та меті швидкого відновлення порушеного правового господарського порядку.
Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження.
Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/97/20).
Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі N 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що визначення юрисдикції усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц).
У розвиток цієї правової позиції у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20) звернуто увагу на те, що в разі коли наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.
Механізм реалізації приписів пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ законодавець конкретизував у частині третій цієї статті КУзПБ, установивши, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
Зі змісту наведених норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який здійснює провадження у справі про банкрутство відповідача.
Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.
Відповідно до статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
У постанові від 09.04.2019 у справі № 910/6407/18 Верховний Суд зазначив, що при визначенні підсудності спору відповідному господарському суду з урахуванням критерію територіальної юрисдикції судам належить керуватися приписами статей 27-30 ГПК України та враховувати законодавчо встановлену заборону спорів між судами щодо підсудності.
Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (частина сьома статті 31 ГПК України).
Наведені правила застосовні до випадків розгляду майнового спору судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, оскільки суддя відповідного суду, який розглядає справу про банкрутство одноособово, діє як суд (близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.03.2020 № 909/180/19).

Отже, імперативний припис частини третьої статті 7 КУзПБ про передачу справи, стороною якої є боржник, до суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, підлягає реалізації в порядку статті 31 ГПК України невідкладно, після отримання судом, що розглядає справу позовного провадження, інформації про відкриття провадження у справі про банкрутство сторони у спорі.
Також, в межах даної справи очевидним є факт того, що наслідком розгляду справи буде зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, оскільки справа стосується корпоративних прав, якими володіє ТОВ «Боріваж» та права застави АТ КБ «ПриватБанк» на корпоративні права, тому справу слід розглядати у межах справи про банкрутство ТОВ «Боріваж» на підставі статті 7 КУзПБ.

На підставі викладеного доводи заявника апеляційної скарги, наведені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, не узгоджуються із нормами чинного законодавства і фактичними обставинами справи № 904/1926/23 (904/1532/22) та з висновками Верховного Суду і не спростовують висновків Господарського суду Дніпропетровської області, які викладені в ухвалі від 23.10.2023 у справі № 904/1926/23 (904/1532/22).
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про передачу матеріалів справи № 904/1926/23 (904/1532/22) господарському суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/1926/23 про банкрутство ТОВ «Боріваж» для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали  суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 у справі №904/1532/22 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 у справі №904/1532/22 – залишити без змін.
 Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до вимог ст.255 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.12.2023.

Головуючий суддя                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                            Ю.Б. Парусніков