ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року          м.Дніпро         Справа №  908/961/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.
представники сторін:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"  на рішення  Господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 (суддя Корсун В.Л., м. Запоріжжя, повний текст якого підписаний 12.07.2023) у справі № 908/961/23
за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" м. Одеса 
до відповідача державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м. Київ в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Запорізька область, м. Енергодар
про стягнення 12 276  011,56 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості за договором від 11.08.21 № 22868 у розмірі 12  276 011,56 грн, з яких: 9 432 356,78 грн основного боргу,               2 533  549,90 грн інфляційних втрат та 310 104,88 грн - 3 % річних. 
Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань по договору на виконання робіт №22868 від 11.08.21 щодо повноти та своєчасності оплати виконаних позивачем робіт.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 у справі №908/961/23 позов задоволено частково.
Стягнуто з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"   в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"  на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія"  - основний борг за договором на виконання робіт №22868 від 11.08.21 у сумі 9  432  356  грн 78 коп., 3% річних у розмірі 309 329  грн 62 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 533  549 грн. 90 коп. та 184 128  грн. 55 коп. судового збору.
В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням в частині стягнення 3% річних у розмірі 309 329 грн 62 коп. та інфляційних втрат у розмірі 2  533  549 грн. 90 коп.,  до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в якій, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині стягнення 3 % річних у розмірі 309  329,62 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2  533  549,90 грн., ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 309  329,62 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2  533  549,90 грн.
Апелянт зазначає, що умовою (підставою) для здійснення оплати частини вартості робіт в розмірі суми ПДВ є реєстрація та належне оформлення Підрядником (Позивачем) податкової накладної в ЄРПН.
Отже, для оплати вартості всіх робіт, зазначених в п. 1.1 договору, має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, її належне оформлення та надання Замовнику.
Судом неправильно визначений граничний строк виконання відповідачем обов`язку зі сплати частини вартості наданих послуг у розмірі суми ПДВ, внаслідок чого неправильно визначений період прострочки в цій частині, суми 3% річних та інфляційних втрат.
Крім того, позивач виконав роботи не в повному обсязі.
Також скаржник посилається на надзвичайні події, які відбуваються у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: перебування в окупації Енергодарської територіальної громади Запорізької області, в межах якої розташовані виробничі потужності та органи управління відповідача, а також постійну присутність озброєних військових окупаційних військ безпосередньо на майданчику ВП "Запорізька АЕС", повне зупинення атомної станції з вересня 2022, втрату виробничих потужностей, які забезпечували майже половину доходу від реалізації електроенергії, відсутність доходів від діяльності ВП "Запорізька АЕС".

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
При цьому зазначає, що відповідач безпідставно розділяє в часі строк оплати вартості робіт без ПДВ та строк оплати самого ПДВ, оскільки ані діючим законодавством, ані укладеним сторонами Договором не передбачено окремий строк суми ПДВ. Вартість робіт є єдиною і включає в себе ПДВ, що повинно бути сплачене одночасно зі сплатою самих робіт, а саме - протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами довідки про вартість викопаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, відповідно до пункту 2.5 Договору. Пункт 2.5 договору визначає конкретний строк оплати виконаних робіт: 60 календарних днів з моменту підписання сторонами довідки про вартість викопаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3.
Стосовно оплати вартості ПДВ, то вказаним пунктом визначено, що оплата здійснюється після отримання від Підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПП у встановлених ГПК України випадках та порядку.
Позивач зареєстрував податкову накладну на виконані роботи за першою подією - фактом підписання сторонами Актів здачі-приймання виконаних робіт, що відповідачем не заперечується. Зазначене підтверджується податковою накладною №123 від 15 грудня 2021 на суму 7 860 297,23 гри., ПДВ 20% 1 572 059,46 грн., усього 9 432 356,78 гри. та квитанція до неї від 29 грудня 2021 року. У вказаній квитанції зазначено, що за результатами обробки документ прийнято.
Звертає увагу суду на те, що умова Договору про те, що оплату Замовником частини вартості робіт в розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПП), не змінює загального строку для оплати виконаних робіт, встановленого в п. 2.5 Договору.
Доводи відповідача щодо розмежування порядку і строків оплати ПДВ на виконані роботи та вартості самих робіт за Договором, не заслуговують на увагу, оскільки положення Договору, які визначають його ціну, що підлягає сплаті покупцем за виконані роботи, не розділяють вартість самих робіт та суму ПДВ, що підлягає сплаті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 01.08.2023 здійснено запит матеріалів справи №908/961/23 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
18.08.2023 матеріали справи №908/961/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.09.2023 (суддя - доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через неподання останнім доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (з урахуванням коефіцієнту 0,8 - 51171,83 грн) та неподання доказів направлення скарги позивачу листом з описом вкладення. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
14.09.2023 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 05.09.2023  надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано платіжну інструкцію №7382 від 14.09.2023 про оплату 51171,83 грн. судового збору. та надано докази направлення скарги позивачу. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 у справі   №908/961/23; розгляд справи призначено у судове засідання.
27.11.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5  статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
11.08.21 між ДП "НАЕК "Енергоатом" ( Замовник) та ТОВ "Південна енергетична компанія" (підрядник) укладено договір №22868, за умовами п. 1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними силами в межах ціни робіт, визначеної на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації (далі - ПКД), роботи на об`єкті ВП ЗАЕС по темі: "ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013. "Реконструкція ВРП-750 кВ Запорізької АЕС в м. Енергодар, вул. Промислова 133, з заміни пристроїв ПА та алгоритмів з розробкою таблиці вихідних дій автоматики  розвантаження станції - АРС АЛАР, АРС ПП та АРС ВЛ ЗАЕС на базі мікропроцесорної техніки для підключення ПЛ-750 кВ "Каховська". Керування та автоматика. Пусконалагоджувальні роботи", і передати виконані роботи Замовникові у встановлені строки у стані, який відповідає ПКД, будівельним нормам та Технічним вимогам на виконання пусконалагоджувальних робіт (невід`ємний додаток №2 до цього договору, за текстом можливе застосування "Технічні вимоги"). 
Відповідно до п. 2.1. договору, вартість робіт за цим договором визначається  в "Протоколі узгодження договірної ціни" (невід`ємний додаток №1 до договору) і визначена на підставі "Договірної ціни" та складає 8    085    297,32 грн, крім того ПДВ 20% 1    617    059,46 грн, разом 9    702    356,78 грн.
У додатку №1 до договору "Протокол погодження договірної ціни" сторонами погоджено, що вартість робіт за цим договором складає: 8  085  297,32 грн, крім того, ПДВ 20% - 1 617  059,46 грн, разом 9  702  356,78 грн.
Відповідно до п. 2.5. договору, оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 60 календарних днів з дати підписання довідки Замовником.
Оплата Замовником частини ціни робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється з моменту реєстрації Підрядником належним чином оформленої податкової накладної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.
При застосуванні Підрядником касового методу нарахування ПДВ, у випадку відсутності реєстрації Підрядником податкової накладної в ЄРПН протягом терміну, встановленого п.201.10 ПК України від дати перерахування грошових коштів Замовником, Підрядник на підставі письмової вимоги Замовника повертає грошові кошти в розмірі суми ПДВ. У разі неповернення грошових коштів в розмірі суми ПДВ, Підрядник зобов`язаний сплатити штраф за невиконання такого обов`язку в розмірі суми неповерненого ПДВ2.6 Підрядник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". 
Електронна адреса Замовника для листування в рамках адміністрування ПДВ: pdvzaes@mgw.npp.zp.ua. В податковій накладній у рядку "Код філії отримувача (Замовника)" зазначати числовий номер ВП ЗАЕС - 01 та код ЄДРПОУ юридичної особи ДП НАЕК "Енергоатом" - 24584661.
У випадку відсутності реєстрації у ЄРПН Підрядником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строк, Замовник має право в односторонньому порядку зменшити розмір оплати виконаних робіт на суму ПДВ, по документах оформлених відповідно до п.4.1 договору.
За невиконання п. 2.6 договору Підрядник зобов`язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі процентної ставки ПДВ за договором.
Пунктом 3.1. договору визначено строк виконання робіт: серпень 2021 - 30.11.2021. Закінчення робіт фіксується технічним актом в обсязі ПКД та Технічних вимог (невід`ємний додаток №2 до цього договору).
За умовами п. 4.1 договору, Підрядник, щомісячно в строк до 20 числа, надає Замовнику акт виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) в 4 екземплярах (1 екземпляр для Підрядника, 3 екземпляри для Замовника). Замовник протягом 5-ти робочих днів перевіряє реальність акту в частині об`ємів і вартості виконаних робіт, оформлює акт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) у встановленому порядку або направляє мотивовану відмову від приймання робіт.
Відповідно до п. 4.2 договору, у разі мотивованої відмови Замовника від приймання робіт, Замовник інформує Підрядника про необхідність усунення недоліків. Сторони оформляють двосторонній дефектний акт з переліком виявлених недоробок/недоліків і строків їх виконання/усунення. Підрядник зобов`язаний виконати недоробки/усунути недоліки у встановлені в двосторонньому дефектному акті строки.
На виконання умов договору сторонами 15.12.21 підписано без зауважень та скріплено печатками підприємств Акт №1 здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2021 р. на суму 951 723,95 грн; Акт №2 здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2021 р. на суму 930    427,73 грн; Акт №3 здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2021 р. на суму 7 550    205,11, а всього на суму 9    432    356,78 грн. 
29.12.2021 позивачем було зареєстровано відповідну податкову накладну №123 від 15.12.21, що підтверджується квитанцією.  
У зв`язку з несплатою відповідачем вартості виконаних робіт у сумі 9    432    356,78 грн позивач звернувся до нього (відповідача) з претензіями за вих. №ЮЭ-09/11 від 08.08.2022 та №ЮЭ-09/11 від 08.08.2022 щодо погашення заборгованості.
У відповіді на претензію за вих. №28-23/12843 від 04.10.2022 відповідач повідомив позивача про те, що у зв`язку зі складною ситуацією на ринку електричної енергії та зниженням рівня оплати електричної енергії, після розподілу ДП "НАЕК "Енергоатом" коштів надані послуги за договором будуть оплачені. 
Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати виконаних робіт стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведено, що відповідач не виконав умови Договору №22868 в частині оплати вартості виконаних робіт у визначений строк, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 9 432  356,78 грн. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Частиною першою  статті 68 Господарського кодексу України  визначено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.
За приписами частини другої  статті 11 Цивільного кодексу України  договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою  статті 14 Цивільного кодексу України  встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.
За частиною першою  статті 627 Цивільного кодексу України  відповідно до  статті 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша  статті 628 Цивільного кодексу України)).
Статтею 629 Цивільного кодексу України  визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За вимогами статей  525,  526 Цивільного кодексу України  і  статті 193 Господарського кодексу України  цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.
Спірні правовідносини є господарськими та врегульовані договором №22868 від 11.08.2021, який за змістом закріплених у ньому прав та обов`язків сторін є договором підряду.
Відповідно ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її та в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підряднику. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті й він підписується другою стороною.
За приписами ч. 1  ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин того, що на виконання умов укладеного 11.08.21 між  ДП "НАЕК "Енергоатом" та ТОВ "Південна енергетична компанія" договору №22868 з відповідними додатками до нього, позивачем надані відповідачу обумовлені роботи:  на об`єкті ВП ЗАЕС по темі: "ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013. "Реконструкція ВРП-750 кВ Запорізької АЕС в м. Енергодар, вул. Промислова 133, з заміни пристроїв ПА та алгоритмів з розробкою таблиці вихідних дій автоматики  розвантаження станції - АРС АЛАР, АРС ПП та АРС ВЛ ЗАЕС на базі мікропроцесорної техніки для підключення ПЛ-750 кВ "Каховська". Керування та автоматика. Пусконалагоджувальні роботи", і передати виконані роботи Замовникові у встановлені строки у стані, який відповідає ПКД, будівельним нормам та Технічним вимогам на виконання пусконалагоджувальних робіт (невід`ємний додаток №2 до цього договору, за текстом можливе застосування "Технічні вимоги") на загальну суму 9  432 356,78 грн., що підтверджується Актом №1 здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2021 р. на суму 951 723,95 грн; Актом №2 здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2021 р. на суму 930  427,73 грн; Актом №3 здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2021 р. на суму 7 550  205,11, які містять підписи уповноважених представників Замовника і Виконавця та скріплений печатками обох підприємств; прийняття відповідачем наданих послуг без зауважень і претензій; встановлення терміну оплати наданих послуг.
За приписами ч. 2  ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2  533  549,90 грн інфляційних втрат нарахованих за період 14.02.22 - 20.03.23, та 3% річних у розмірі 310 104,88 грн, нарахованих за період 14.02.22 - 20.03.23.  
Перевіривши розрахунки 3 % річних та    втрат від інфляції, господарським судом визнано вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 2  533  549,90 грн. обґрунтованими. Зменшуючи суму стягнення 3% річних суд керувався помилкою в розрахунках.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані сторонами докази, колегія погоджується з висновками господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх правильними та обґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги, що сторони розмежували    порядок і строки оплати    поставленого товару, зокрема, оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється    після отримання    ним від постачальника    податкової    накладної, відповідно    не встановлено строк оплати такої суми, колегія зазначає наступне.
Відповідно до п.  44.1 ст. 44 Податкового кодексу України  для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з п.  201.1 ст. 201 Податкового кодексу України  на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.  201.2 ст. 201 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.  201.10 ст. 201 Податкового кодексу України  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог  законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»  та «;Про електронні довірчі послуги».
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Податок на додану вартість визначено у підпункті  14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України  як непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм  розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу    (п. "а" п.  185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Колегія суддів констатує, що позивачем 15.12.2021 складена податкова накладна № 123, яку в свою чергу  зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних в межах строку оплати виконаних робіт, про що свідчить відповідна квитанція від  29.12.2021 з відміткою: "Документ прийнято".
Колегія суддів звертає увагу, що в    пункті п. 2.1. Договору сторони погодили,  що вартість робіт за цим договором визначається  в "Протоколі узгодження договірної ціни" (невід`ємний додаток №1 до договору) і визначена на підставі "Договірної ціни" та складає 8    085    297,32 грн, крім того ПДВ 20% 1    617    059,46 грн, разом 9    702    356,78 грн.
У додатку №1 до договору "Протокол погодження договірної ціни" сторонами погоджено, що вартість робіт за цим договором складає: 8  085  297,32 грн, крім того, ПДВ 20% - 1 617  059,46 грн, разом 9  702  356,78 грн.
Тобто, сторони договору погодили в договорі ціну товару, що поставляється з урахуванням суми ПДВ.
Згідно    п. 2.5 Замовник повинен здійснити повну оплату послуг з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку 60-ти календарних днів з дати підписання обома сторонами Акта здачі-приймання наданих послуг.
Оплата покупцем частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ після отримання ним від Виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку (п.2.5. Договору).
Таким чином відповідач мав здійснити розрахунок протягом 60 календарних днів з дати отримання послуги, при цьому, оплата частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється не раніше отримання доказів реєстрації податкової накладної.
З матеріалів справи вбачається, що    позивачем зареєстровано    податкову накладну в межах строків передбачених  Податковим кодексом України.    При цьому податкова накладна була зареєстрована позивачем ще до настання строку оплати товару.
Отже прийнявши роботу у підрядника виник обов`язок щодо її оплати.
Апелянтом не спростовано обов`язку оплатити вартість виконаних робіт у повному обсязі та не зазначено підстав для звільнення від такої оплати.
Враховуючи вищевикладене, колегія дійшла висновку, що строк оплати виконаних робіт, у тому числі і в частині вартості у розмірі суми ПДВ, є таким що настав, оскільки в матеріалах справи наявні докази реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі    податкових накладних.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що позивач виконав роботи не в повному обсязі не приймаються, оскільки, як вбачається з умов договору ( п. 2.3 Договору) передбачені виключні умови уточнення ціни робіт:
-          зміни проектно-кошторисної документації;
-          перенесення строків виконання робіт за договором з ініціативи Замовника при істотному зростанні (більше ніж 7%) середньомісячного рівня заробітної плати в будівництві, що оприлюднюється центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. Така зміна може здійснюватися за рахунок коштів па покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, ризиками, або економії по інших статтях витрат, передбачених у «Договірній ціні», в межах ціпи робіт за договором.
-          зміни чинного законодавства України з питань оподаткування, якщо це впливає на ціну робіт.
Відповідно до пункту 2.4 Договору Замовник має право зменшити обсяг закупівлі робіт, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. Така ж сама норма міститься в пп. 1 п. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі».
Таким чином, і діючим законодавством, і Договором передбачена можливість зменшення обсягу робіт, що підлягає виконанню.
Щодо    звільнення відповідача від сплати 3% річних та втрат від інфляції у зв`язку з відсутністю вини, а також посилання    на форс-мажорні обставини, які унеможливили    виконання зобов`язання, колегія зазначає наступне.
Частиною другою  статті 625 ЦК України  передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).
При цьому, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).
Таким чином, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Враховуючи, що    три відсотки річних від простроченої суми та втрати від інфляції, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами, нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми, посилання сторони на    форс-мажорні обставини не впливає на право кредитора стягувати такі суми.
Відповідно до частин третьої-четвертої    статті 13 ГПК України    кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до    статті 73 ГПК України    доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі    статтею 77 вказаного кодексу    обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).
Відповідно до    статті 86 ГПК України    суд оцінює докази    за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.    Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.    Суд надає оцінку як зібраним у справі    доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі  статтею 79 Господарського процесуального кодексу України  наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених  статтею 86 Господарського процесуального кодексу України  щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
У пунктах 1 - 3 частини 1  статті 237 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті  275  та статті  276 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до  ст. 276 ГПК України  в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 51171,83 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд, -                                                              

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення  Господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 у справі № 908/961/23 - залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 у справі № 908/961/23 - залишити без змін.
Судові витрати Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
        Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.11.2023.

Головуючий суддя                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                               Ю.Б. Парусніков