ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 733/686/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вовченко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 листопада 2023 року                                                               м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                  Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                      Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання незаконними дій старшого державного інспектора та надання терміну на оплату адміністративного штрафу,-                                        
                                                  В С Т А Н О В И В :
           ОСОБА_1 звернувся до Ічнянського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання незаконними дії старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича по ненаданню позивачу копії постанови серії АА №00005271 від 17 лютого 2023 року про визнання винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 про стягнення штрафу в розмірі 17 000 грн.; зобов`язання надати позивачу термін на оплату штрафу в розмірі 17000 грн. протягом 15-ти днів з дня набрання рішенням законної сили.
   Ічнянський районний суд Чернігівської області рішенням від 27 червня 2023 року позов задовольнив. 
          Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права. 
          Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2023 відповідачем відносно позивача складено постанову серії АА № 00005271, якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (допуск руху транспортного засобу із перевищенням допустимої маси вантажу) у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.
У вказаній постанові зазначено, що у разі несплати штрафу в строк, установлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, з правопорушника стягнуть штраф у подвійному розмірі 34 000 грн.
Оскільки позивачем не  сплачено у визначений строк штраф, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове стягнення з позивача штрафу у подвійному розмірі 34 000 грн.
26.04.2023 року Ічнянським відділом державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71663553 від 26.04.2023 року про стягнення з позивача несплаченої частини штрафу в розмірі 34 000 грн.
Позивач, вважаючи незаконними дії відповідача щодо ненадання йому копії постанови,  у зв`язку з чим ним не було виконано вимоги закону про сплату штрафу в добровільному порядку, та вважаючи, що відповідач безпідставно направив постанову на примусове виконання в подвійному розмірі, звернувся до суду з даним позовом. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України     (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст.300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до положень ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Частиною 2 ст. 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених ч.1 ст.300-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 300-1 КУпАП у разі несплати штрафу особами, зазначеними у ч.ч.1 та 2 ст. 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.
Отже, з урахуванням вищенаведених норм, постанова підлягає виконанню з моменту її винесення, набирає законної сили після її вручення особі, що притягується до відповідальності або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
В даному випадку у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач був обізнаний про наявність оспорюваної постанови.
Також матеріали справи не містять відомостей щодо направлення копії постанови позивачу за належною адресою.
Як вбачається з наданої представником відповідача копії поштового конверту (а.с. 32) та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34), оскаржувану постанову було направлено за  адресою: вул.Шевченка, 41/А. с. Гейці, Чернігівська область, Прилуцький район, 16764, водночас згідно копії паспорту позивач зареєстрований за адресою:   АДРЕСА_1 .
Фактично відповідачем було допущено помилку та направлено копію постанови за іншою адресою. Невірне зазначення адреси на поштовому конверті мало наслідком повернення поштового відправлення з позначкою про невручення оспорюваної постанови, що призвело до грубого порушення прав позивача.
Враховуючи вказані обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку підстави для застосування до позивача штрафу у подвійному розмірі згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, відсутні.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, оскільки позивач довідався про існування постанови серії АА №00005271 від 17 лютого 2023 року лише 29 квітня 2023 року, а також те, що відповідачем не надано доказів направлення позивачу копії постанови за належною адресою, колегія суддів вважає, що наявні підстави задоволення позову.
Доводи апелянта про те, що позивач подав позов з порушення правил предметної підсудності, колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вище викладене, оскільки позивач не оспорює факту вчинення правопорушення та не оспорює постанову в цілому та позивачем фактично сплачено штраф, на думку колегії суддів в даному випадку суд першої інстанції обрав ефективний спосіб захисту прав позивача (зміни заходу стягнення) шляхом визнання незаконними дій відповідача та надання  позивачу додатково терміну на оплату штрафу в розмірі 17000 грн. протягом 15-ти днів з дня набрання рішенням законної сили
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно    ст. 242 КАС України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
          Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Н.М. Єгорова

                                                                                                    А.Ю. Коротких