КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 грудня 2023 року                                                                                                         місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 359/2229/21
провадження номер: 22-ц/824/11395/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.,
за участю секретаря -Мазурок О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дербеньової Вікторії Анатоліївни на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2021 року у складі судді Журавського В.В., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2009 року задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2003 року у розмірі 170 349 грн 09 коп. Вказане рішення набрало законної сили, на виконання якого 17 листопада 2009 року представник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримав виконавчий лист.
Заявник вказував, що 02 серпня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариство «Оксі Банк» (далі - ПАТ «Оксі Банк») було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-16, за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив ПАТ «Оксі Банк» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2008 року. 
Того ж дня, тобто 02 серпня 2019 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2008 року.
Вказував, що вибуття первісного кредитора із заявою про надання йому статуту стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та не скасовує обов`язковості виконання рішення суду.   
З урахуванням наведеного, ТОВ «Вердикт Капітал» просило замінити вибулого стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника  - ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №2-2927/09 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2003 року.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2021 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.
Замінено ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому листі №2-2927, виданому 17 листопада 2009 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2008 року у розмірі 170349 грн 09 коп.
Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції керувався ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» й виходив із того, що 02 серпня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» уклало з АТ «Оксі Банк» договір відступлення права вимоги №114/2-16, за яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило АТ «Оксі Банк» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2008 року. Того ж дня АТ «Оксі Банк» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір відступлення права вимоги, за яким АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2008 року. 
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для  заміни стягувача ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому листі №2-2927, виданому 17 листопада 2009 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Дербеньова В.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Карітал» про заміну сторони у справі відмовити, посилаючись на неповне з`ясування  судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно замінив                     ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Вердикт капітал» у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 05 березня 2008 року, оскільки ТОВ «Вердикт капітал» в резолютивній частині заяви просило замінити сторону у справі №2-2927/09. Також  суд не звернув уваги на те, що договір відступлення права вимоги фактично не виконано, оскільки заявником не надано доказів виконання сторонами зобов`язання за договором відступлення права вимоги.
Також стверджує, що ухвала суду першої інстанції була прийнята без участі відповідача, який не був обізнаний про розгляд даної справи, відповідач не отримував судової повістки, на сайті судової влади України відсутня будь-яка інформація щодо розгляду справи №2-2927/2009. Вказує, що лише після ознайомлення з матеріалами судової справи звернуто увагу на те, що ухвала суду про заміну стягувача стосовно ОСОБА_1 постановлена 14 травня 2021 року у справі №359/2229/21, а не у справі №2/2927/2009. 
Вказує, що ТОВ «Вердикт Капітал» стало правонаступником АТ «Оксі Банк» на підставі договору відступлення права вимоги від  02 серпня 2019 року. 20 квітня 2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2009 року на підставі виконавчого листа №2-2927 від 17 листопада 2009 року. 31 грудня 2010 року  державним виконавцем зазначений виконавчий лист було повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Строк пред`явлення виконавчого листа від  17 листопада 2009 року до виконання  протягом трьох років. 
Зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився                             18 вересня 2012 року, однак із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання ТОВ «Вердикт Капітал» не зверталось, а тому вважає, що відсутні підстави для заміни сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду про те, що заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права. 
ТОВ «Вердикт Капітал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що дії боржника щодо невиконання протягом тривалого часу рішення суду, що набрало законної сили, не можуть вчинятися на шкоду іншим учасникам цивільних правовідносин з метою уникнення виконання рішення суду про сплату боргу. 
Зазначає, що наявні у даній справі договори про відступлення права вимоги не визнані судом недійсними, а тому діє презумція правомірності цих правочинів. Також вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Вказує, що твердження апелянта про не повідомлення його належним чином про розгляд заяви не заслуговують на увагу, оскільки  він звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та повідомлений належним чином про розгляд заяви товариства.
З урахуванням наведеного, ТОВ «Вердикт Капітал» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені апеляційним судом належним чином. 
ТОВ «Вердикт Капітал» повідомлялось апеляційним шляхом направлення 12 грудня 2023 року судової повістки на його електронну адресу, яка того ж дня йому була доставлена, що підтверджується звітом про підтвердження отримання адресатом вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.240, т.1; а.с. 27, т.2).
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
За таких обставин, ТОВ «Вердикт Капітал» вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.
15 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Дербеньової В.А. та від  представника АТ «Райффайзен Банк» Звєзділіної - Полішко А.Д. надійшли заяви, в яких вони просять розглянути справу за їх відсутності (а.с.1, 10-26, т.2)
Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку вказаних вище учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Згідно з ч.5 ст.128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Згідно з приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату та місце розгляду заяви про заміну стягувача був повідомлений належним чином, а тому на підставі ч.3 ст.442 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 чи його представник були належним чином повідомлені судом першої інстанції про судове засідання, призначене на 14 травня 2021 року.
Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та розглянув справу за відсутності боржника ОСОБА_1 щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, не забезпечив його можливості надати суду докази та дати свої пояснення з приводу заяви ТОВ «Вердикт Капітал», чим позбавив його можливості скористатись наданими йому процесуальним правами, передбаченими ст.ст.43, 49 ЦПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Таким чином недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення права боржника ОСОБА_1 на справедливий суд, що в силу п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню.
Вирішуючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, колегія суддів вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2009 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»  задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу згідно договору кредиту №2203539935 від                  05 березня 2003 року у розмірі 168 397 грн 09 коп. та судові витрати в сумі 1 952 грн 00 коп. а всього, на суму 170 349 грн 09 коп. (а.с.40-41, т.1). Вказане рішення набрало законної сили. 
02 серпня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-16, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило, а АТ «Оксі Банк» прийняло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2008 року. 
Того ж дня, тобто 02 серпня 2019 року, між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого АТ «Оксі Банк» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором №2203539935 від 05 березня 2008 року. 
Наведені обставини підтверджуються копією договору про відступлення права вимоги від 02 серпня 2019 року, копією договору про відступлення права вимоги №114/2-16 від 02 серпня 2019 року, платіжним дорученням №2 від 02 серпня 2019 року (а.с.66-90, т.1).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Колегія суддів враховує, що заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, вона покликана зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Судом першої інстанції встановлено, що 17 листопада 2009 року представнику ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був виданий виконавчий лист №2-2927 на виконання заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2009 року.   Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання три роки.  
З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2010 року старшим державним виконавцем державної виконавчої служби  Бориспільського міськрайонного управління юстиції Руденко Н.С. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2927 від 17 листопада 2009 року.
31 грудня 2010 року старшим державним виконавцем державної виконавчої служби  Бориспільського міськрайонного управління юстиції Руденко Н.С. винесено постанову про повернення вказаного вище виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.
16 січня 2012 року старшим державним виконавцем державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Гой Я.П. винесено постанову про  відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2927 від 17 листопада 2009 року.
З відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень вбачається, що  виконавче провадження НОМЕР_1, яке було відкрите на підставі постанови старшого державного виконавця від 16 січня 2012 року, завершене. 
Даних про виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа                  №2-2927 від 17 листопада 2009 року після 16 січня 2012 року і до постановлення ухвали Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 14 травня 2021 року про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, Автоматизована система виконавчих проваджень не містить. 
Водночас, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21), при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.
Разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.
Процесуальне правонаступництво та дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Закону України «Про виконавче провадження» є важливою складовою, а якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.
Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.
Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197 цс 21).
У заяві про заміну стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» посилається на правонаступництво у відповідності до договору, що не доводить наявність підстав для висновку про не порушення чи порушення з поважних причин строку на пред`явлення відповідного виконавчого листа до виконання.
Обставини щодо дотримання чи порушення з поважних причин строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у заяві про заміну стягувача не викладені, відповідні докази суду не надані, клопотання про витребування доказів судом не заявлені, що підтверджується матеріалами справи.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що ТОВ «Вердикт Капітал» не надано належних і допустимих доказів щодо дотримання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та  переривання перебігу вказаного строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал»  про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції  скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання апеляційної скарги  ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 536 грн                80 коп. (а.с.164, т.1). Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і залишає заяву без задоволення, то понесені ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал»  на його користь.
Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,   
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дербеньової Вікторії Анатоліївни задовольнити.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача на його правонаступника у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий
 
Судді: