Справа № 342/901/23 
Провадження № 22-ц/4808/1427/23 
Головуючий у 1 інстанції ЛУЩАК Н. І. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач) 
суддів:                        Василишин Л.В., Максюти І.О.
секретаря                Гудяк Х.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тлумацького районного суду від 02 листопада 2023 року, постановлену в складі судді Лущак Н.І. в м. Тлумачі, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей та соціального захисту Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про зміну графіку прийняття участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що встановлений судовим рішенням, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до  ОСОБА_2 , третя особи Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей та соціального захисту Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про зміну графіку прийняття участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що встановлений судовим рішенням, що на думку позивачки, по факту стало катуванням дитини 12.04.2019 р.н. відповідачем.
       Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Городенківського районного суду від 27 квітня 2022 року у справі N 342/872/21 (провадження No 2/342/173/2022) встановлено ОСОБА_2 наступний порядок участі у спілкуванні тa вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - що три дні кожного тижня за місцем проживання батька без присутності матері, або за згодою матері за місцем її проживання без її присутності, попередньо дізнавшись в матері про стан здоров`я дитини, а в інші дні, зокрема, святкові, за погодженням з матір`ю. Виконання рішення є фактичним катуванням малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бо фактично його суд зобов`язав щонайменше двічі на тиждень переїжджати приблизно 80 км в одну сторону - з смт. Чернелиця до м. Івано-Франківська і навпаки, що не відповідає інтересам малолітнього, окрім цього суд фактично зобов`язав витрачатися на поїздку з смт. Чернелиця до м. Івано-Франківська і навпаки. Вказує, що малолітній син має фобію та боїться автомобілів, що підтверджується записами психолога, тому приїздити до батька на побачення є стресово для дитини. Просила припинити катування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке він фактично відбуває в результаті виконання судового рішення в справі № 342/872/21 (проваджеення № 2/342/173/2022), та прийняти нове судове рішення про часткове змінення графіку участі батька - ОСОБА_2 у вихованні спільної з ОСОБА_1  дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зміни графіка його побачень з дитиною із встановленням нового графіка, а саме: щовівторка з 17:00 год. до 19:00 год. та щонеділі з 16:00 год. до 19:00 год., проте виключно за місцем проживання дитини без присутності при цьому матері -  ОСОБА_1 з записуванням ОСОБА_2  усього часу спілкування з дитиною на електронний засіб зберігання інформації із збереженням записаної інформації не менше трьох років з дня запису, при цьому із фіксуванням відвідування сина (його забирання в матері та повернення матері в заведений прошитий та пронумерований зошит виховання ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_2  службою в справах дітей із записуванням в ньому дати та години забирання на виховання ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його повернення з виховання ОСОБА_2   ОСОБА_1 зтаким роз`ясненням  ОСОБА_2 - його запізнення чи пропуск на виховання ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , не поновлюються, а затримка повернення ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_1 може бути визнане незаконним обмеженням волі ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за що для ОСОБА_2  може настати кримінальна відповідальність; вирішити також питання стягнення судових витрат по справі, понесених ОСОБА_1 .
       Ухвалою Тлумацького районного суду від 02 листопада 2023 року зупинено провадження по справі № 342/901/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей та соціального захисту Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про зміни графіку спілкування з дитиною, що встановлений в судовому рішенні, яке в законній силі, та по факту стало катуванням дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , що здійснюється відповідачем цієї позовної заяви до моменту припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України.
       Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду з направленням до Тлумацького районного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що відповідач по справі хоча і перебуває в складі ЗСУ, проте фактично перебуває в Івано-Франківську, тому зупинення провадження в даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України є передчасним та необґрунтованим. Крім того, предмет її позову є припинення неправомірних дій щодо її малолітнього сина, які спричиненні внаслідок виконання рішення суду та є триваючими, а тому позовні вимоги підлягають швидкому розгляду.
       27 листопада 2023 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що факт перебування його в складі ЗСУ та проходження військової служби підтверджено належними доказами та не заперечується самою позивачкою. Тому зупинення провадження у справі відповідає вимогам ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 47 від 01.03.2022 року старшого солдата ОСОБА_2 – водія-механіка 1 відділення технічного обслуговування автомобільної техніки технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення, ВОС-790037А/256, з 01.03.2022 року прийнято на посаду і приступив до виконання службових обов`язків. Відповідач заперечує про розгляд справи у його відсутності, а тому враховуючи, що останній перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, суд вважав за необхідне зупинити провадження у даній справі до моменту припинення перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 47 від 01.03.2022 року старшого солдата ОСОБА_2 – водія-механіка 1 відділення технічного обслуговування автомобільної техніки технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення, ВОС-790037А/256, вважати таким, що з 01.03.2022 року прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 85 зворот).
02 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Жирун Р.М. подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходження військової служби. Вказує про бажання особистої участі у судовому засіданні. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 253 ЦПК України суд зупиняє провадження по справі у випадку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Встановлено, що ОСОБА_2 прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків водія-механіка 1 відділення технічного обслуговування автомобільної техніки технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення, ВОС-790037А/256 військової частини НОМЕР_1 .
       Зупиняючи провадження у справі, судом першої інстанції вірно враховано перебування відповідача у складі Збройних Сил України та наявності підстав відповідно до ч1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження. 
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про перебування ОСОБА_2 в м. Івано-Франківську, оскільки не підтверджено належними доказами та спростовується матеріалами справи. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Тлумацького районного суду від 02 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.        

Судді:                                                                В.Д.Фединяк
       І.О. Максюта
       Л.В.Василишин