ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9849/23 Справа № 209/436/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К.Л. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року                        Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
                                        головуючого судді: Новікової Г.В.
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,
за участю секретаря Драгомерецької А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1   на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:Приватне акціонерне товариство «Страхова Група »ТАС» про відшкодування шкоди, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, В обґрунтування посилалася на те, що 26 вересня 2016 року о 09.30 годині автомобіль Газ-3302, д.р.н. НОМЕР_1 , різко дав задній хід з розворотом і завдав їй удар кутом будки в задню поверхню грудної клітини зліва. В результаті травмування вона проходила трава ле лікування та їй встановлено інвалідність 1 групи. На сьогоднішній день вона продовжує прийом препаратів, бо до цього часу не може самостійно пересуватися.
Водій автомобіля ОСОБА_2 навіть не намагався запропонувати їй яку б то не було матеріальну допомогу на її лікування, а коли її чоловік зателефонував йому в грудні 2016 року, той відреагував хамськи, продовжуючи стверджувати, що не збивав її і що травми вона отримала від падіння на асфальт, а не від удару автомобіля. Таким чином ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, що є джерелом підвищеної небезпеки, в порушення п.2.3.6 п.10.9 Правил дорожнього руху України, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, завдавши їй тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких вона стала інвалідом першої групи.
Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 26434,61 грн. та моральну шкоду в розмірі 250000 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100000 (сто тисяч) гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1071,42 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду першої інстанції у частині стягнення з нього моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року змінено в частині стягнутої суми моральної шкоди з 100 000 грн. на 90 000 грн.
06 жовтня 2023 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій вона просить змінити рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року та стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 26434,61 грн; в відшкодування моральної шкоди 250 000грн.. 
До зазначених сум застосувати коефіцієнт інфляції в розмірі 1,4 та стягнути матеріальну шкоду в сумі 37008,45 грн; в відшкодування моральної шкоди 350 000грн.
В обґрунтування посилається на те, що не згодна з рішенням місцевого суду в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди. Вважає, що ОСОБА_2 є належним відповідачем, так як він притягнутий до кримінальної відповідальності за спричинення їй тілесних ушкоджень. Також судом необґрунтовано зменшено розмір моральної шкоди та стягнуто лише 100000 грн.. У зв`язку із падінням купівельної здатності гривні в 2023 році по відношенню до 2016 року застосувати до стягнутих сум коефіцієнт інфляції у розмірі 1,4.
В судове засідання, проведене в режимі відео конференції, з`явився  ОСОБА_2 та його представник – ОСОБА_3 .. Від ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи у її відсутність.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 26434,61 грн., суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 є неналежним відповідачем в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки цивільна відповідальність транспортного засобу ГАЗ 3302 СПГ, д.н. НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС», яке є належним відповідачем в цій частині позовних вимог. 
Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” (далі - Закон №1961-IV).
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт 
відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц.
Судом першої інстанції встановлено, що 26 вересня 2016 року о 09.35 ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ 3302 СПГ д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , здійснював рух заднім ходом на проїжджій частині площадки для паркування автомобілів, розташованої напроти магазину «Елефант» за адресою: пр-т Перемоги, 29 -А у м. Кам`янському, з метою виїзду з прилеглої території, допустив наїзд задньою лівою частиною будки автомобіля на пішохода ОСОБА_1 , яка рухалася позаду цього автомобіля на проїжджій частині площадки з боку будинку АДРЕСА_1 , внаслідок чого відбувся удар у задню ліву частину тулуба потерпілої. У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій завдано тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керування транспортним засобом. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного судом покарання. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 змінено в частині стягнутої суми моральної шкоди на користь ОСОБА_1 з 100 000 грн. на 90 000 грн.
Таким чином встановлено, що ДТП сталося 26 вересня 2016 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 3302 СПГ д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 
застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС». Доказів того, що ОСОБА_1 зверталася із заявою до ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди не надано.
    За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те ,що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 3302 СПГ д.р.н. НОМЕР_1 застрахована, а відтак відшкодування матеріальної шкоди можливе шляхом звернення з позовом до страховика.
Таким чином рішення судду першої інстанції ув оскаржуваній частині відповідає вимогам діючого законодавства.
В частині відшкодування моральної шкоди рішення суду першої інстанції було предметом перегляду в апеляційній інстанції, тому повторно переглядати рішення в цій частині відсутні підстави. 
При відмові в задоволенні апеляційної скарги не підлягають розгляду і вимоги щодо застосування коефіцієнту інфляції, що є новим позовними вимогами.
Доводи апеляційної скарги  не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної  скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення  в частині стягнення матеріальної шкоди немає. 

  Керуючись ст. ст.368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:

     Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
    Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області  від 21 липня  2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2023 року.

Судді: