ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3176/21  Номер провадження 33/814/1392/23	Головуючий у 1-й інстанції Подмаркова Ю.М.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 року 	м. Полтава	

       Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К., за участі представника Полтавської митниці Гроза В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Полтавської митниці на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 14 червня 2023 року,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу № 0008/80600/21 від 20 липня 2021 року про порушення митних правил, в Полтавській митниці проводились перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 01 листопада 2018 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС на митну територію України в режимі «транзит» ввіз ОСОБА_1 .
Згідно з вимогами статті 95 Митного кодексу України термін вивезення вищевказаного транспортного засобу до 11 листопада 2018 року включно, який ОСОБА_1 продовжує використовувати на митній території України. 
По даному факту у відношенні гр-на України ОСОБА_1 був складений протокол № 0008/80600/21 від 20 липня 2021 за ознаками ч. 6 ст. 470 МК України.
Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 14 червня 2023 рокупровадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за частиною 6 статті 470 Митного кодексу України закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду Полтавська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з наявністю у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 продовжує використовувати ввезений автомобіль, тобто правопорушення є триваючим, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 6 ст. 470 МК України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.    
Згідно зі ст. 90 МК України транзит – це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці – 5 діб.
Нка момент ввезення на територію України транспортного засобу диспозиція ст. 470 МК України передбачала відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.
Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч. 6 ст. 470 МК України у діючій редакції.
Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.
Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
Диспозицією ч.6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановлених статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.
Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.
Згідно з положенням ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені МК України, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.
Отже, дії ОСОБА_2 в редакції Закону, який був чинним на час скоєння правопорушення, утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.
Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що положення ч. 6 ст. 470 МК України, на час ввезення вказаного транспортного засобу не діяла і не була передбачена законом, як окремий склад правопорушення та посилює відповідальність за адміністративні правопорушення, порівняно з попередньою редакцією ст. 470 МК України, а тому підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України у чинній наразі редакції – не узгоджується з положеннями закону.
Апеляційний суд за результатами розгляду справи погоджується із висновком місцевого суду, що в межах даного провадження відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України у чинній наразі редакції – відсутні. 
Доводи апеляційної скарги про триваючий характер адміністративного правопорушення не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Враховуючи, що на час вчинення діяння нормативно-правовий акт не містив відповідної норми, яка інкримінується особі, які притягується до адміністративної відповідальності, то підстави для її застосування відсутні.
Крім того, апеляційни суд зважає на ту обстаивину, що інформація щодо не доставлення транспортного засобу до митного органу призначення по сплину 10-денного строку містилась у програмно-інформаційному комплексі ДМСУ, а тому була відомою митному органу станом на листопад 2018 року, однак протокол щодо нього за порушення митних правил в редакції закону, яка діяла на той час та яка передбачала більш м`яке стягнення за вчинені ним дії, складений не був, що не залежало від волевиявлення ОСОБА_1 .
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, а відтак закрив провадження, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 14 червня 2023 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.     

Суддя Полтавського апеляційного суду                                  Ю. В. Дряниця