ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4248/23  Номер провадження 22-ц/814/4956/23	Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючої судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Дряниці Ю.В., 
розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів 
за апеляційною скаргою адвоката Ніколаєвої Галини Григорівни в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 жовтня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Даценка В.М. в м.Лубни,-
в с т а н о в и в:
У вересні 2023 року ОСОБА_1  звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.11.2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їх доньки у розмірі 450 грн. щомісячно.
Аліменти відповідач сплачував нерегулярно, допускав заборгованість.
У березні 2022 року через повномасштабну війну, вона з донькою евакуювалася до Польщі, де дитина відвідує школу. Навчається у 6 класі.
Відповідач має офіційний дохід, займається підприємницькою діяльністю, працездатний, іншим особам аліменти не сплачує. Має у власності автомобіль марки Nissan та мотоцикл марки ММВЗ.
Розмір аліментів, присуджених до стягнення Лубенським міськрайонним судом Полтавської області є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину зріс, дитина потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти за присуджені аліменти. 
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено частково.
Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі №2-1464 від 14.11.2011 року з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн, щомісячно та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1073 гривні 60 коп. судового збору.

Відкликано без подальшого виконання виконавчий лист, який був виданий на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.11.2011 року по цивільній справі №2-1464/2011 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн, щомісячно, починаючи з 18.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.
Рішення оскаржила адвокат Ніколаєва Г.Г. в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Вважає, що судом першої інстанції було помилково враховано заяву відповідача та наявність у нього ще однієї дитини, адже крім свідоцтва про народження ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачем не наданого жодного доказу, що підтверджував би утримання ним дитини від іншого шлюбу.
Зазначала, що судом також не враховано, що у справі відсутні відомості щодо перебування відповідача з матір`ю дитини ОСОБА_6 в офіційному шлюбі.
У відзиві адвокат Коряк А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги адвоката Ніколаєнко Г.Г., поданої в інтересах ОСОБА_1 , відмовити, а рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 жовтня 2023 рокузалишити без змін. 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. 
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).
Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини .
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 листопада 2011 року з відповідача на користь позивача ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн, щомісячно починаючи з 18.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаного рішення суду виписаний виконавчий лист від 15.11.2011 року. 
На підставі вищевказаного виконавчого листа у державним виконавцем Лубенського міськрайонного управління юстиції 06.12.2011 року відкрито виконавче провадження №30225884.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що розмір аліментів, присуджених до стягнення Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 14 листопада 2011 року є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину зріс, дитина потребує значних витрат, які вона не має можливості забезпечити за власні кошти та за присуджені раніше аліменти.
Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, врахував, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно до вимог закону несе витрати по її утриманню, тому вважав за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно вважав, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 450,00 грн, що стягується за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 листопада 2011 року, є недостатнім для задоволення потреб дитини.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо визначення розміру частки, яка має стягуватися з усіх видів заробітку та доходу платника аліментів, суд враховує матеріальне становище того з батьків, з якого стягуються аліменти та наявність в останнього інших дітей на утриманні та непрацездатних осіб.
Так, міськрайонним судом обґрунтовано було враховано наявність у ОСОБА_2 на утриманні малолітньої дитини, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана обставина була підтверджена належним та допустимим доказом, що міститься в матеріалах справи, а саме свідоцтвом про народження дитини та не може бути піддане сумнівам наведеним в апеляційній скарзі.
Безпідставними є також твердження апелянта про необхідність встановлення факту укладення шлюбу між батьками ОСОБА_6 , адже не перебування в зареєстрованому шлюбі батьків не позбавляє їх обов`язку утримувати своїх спільних дітей, кожним із них.
Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.
  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27.11.2023 року.

Головуюча суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко
                                                                                                                      Ю.В.Дряниця