П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/14871/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
12 грудня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти постанову, якою направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права..
Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 листопада 2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:
- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Таким чином, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Як вбачається зі змісту вимог позовної заяви, позивач просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №47 від 22.03.2023, в частині відмови у передачі ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:04:002:0737 для індивідуального садівництва площею 0,04 га на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за межами АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.02.2023 та прийняти рішення, яким передати ОСОБА_1 у власність безоплатно земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:04:002:0737 для індивідуального садівництва площею 0,04 га на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за межами АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власницею будинку, що знаходиться в Стрижавській територіальній громаді на території садового товариства масиву «Стрижавка-1» по АДРЕСА_1 .
Згідно матеріалів справи, з 1980 року сім`я Федчишених була членом садового товариства, що розміщувався в масиві земель «Стрижавка» (Стрижавка-1), та володіла спірною земельною ділянкою. На сьогодні садове товариство, що розміщено на масиві земель «Стрижавка-1» називається Садово-дачне товариство «Стрижавка-1», а позивач є членом вказаного товариства (згідно з відомостями членської книжки садовода від 07.05.2022). В 1982 році позивач разом із членами своєї сім`ї збудувала на земельній ділянці житловий будинок, право власності на який зареєстровано у встановленому законом порядку.
Позивач зазначала, що набувши членство в садовому товаристві та користуючись земельною ділянкою понад 40 років, мала законні сподівання, що при зверненні до органу місцевого самоврядування вона може отримати цю ділянку у власність.
Тобто, спір який є предметом даного позову стосується набуття ОСОБА_1 , як власника житлового будинку, права власності на земельну ділянку на якій розташований відповідний будинок.
Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, як у статті 120 ЗК України та статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.
Таким чином, предметом розгляду в межах даної справи є не стільки дії органу місцевого самоврядування як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки приватний інтерес позивача щодо оформлення права власності на земельну ділянку під належним їй на праві приватної власності житловим будинком, що свідчить про приватноправовий характер правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.04.2019 по справі №921/158/18 зазначила, що якщо особа стверджує про порушення своїх прав наслідками, спричиненими рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутим у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень, їх скасування, визнання дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування неправомірними, є способами захисту відповідних цивільних прав та інтересів.
Такі висновки щодо розгляду цієї категорії спорів неодноразово були підтримані Верховним Судом у рішеннях від 18.05.2020 у справі № 824/1034/19-а, від 05.11.2020 у справі № 160/13455/19, від 26.03.2020 у справі № 460/1287/19.
Аналіз зазначених обставин справи дає підстави вважати, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту приватних інтересів.
Зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту приватного права позивача як власника житлового будинку.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постановах від 06 червня 2018 року у справі № 826/631/15, від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13 та від 04 липня 2018 року у справі № 826/8018/17.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний адміністративний позов пред`явлений з метою захисту саме цивільного права та інтересу, що унеможливлює його вирішення в порядку адміністративного судочинства.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Матохнюк Д.Б.