Справа № 352/2252/22 
Провадження № 22-ц/4808/1264/23 
Головуючий у 1 інстанції СТРУТИНСЬКИЙ Р. Р. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого  (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів                                              Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,     
секретаря                                        Кузнєцова В.В.,                
розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»,  правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»,  на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене  суддею Струтинським Р.Р. 05 вересня 2023 року у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 11 вересня 2023 року,      
                                                     в с т а н о в и в:
У грудні 2022 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»  подано позов до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 289968,20 грн і судових витрат. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.11.2021р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/4230374, згідно якого останньому надано кредит на споживчі потреби в сумі 199 000 грн строком з 17.11.2021 року по 16.11.2027 року зі сплатою 12% річних та комісійної винагороди в розмірі 2,50% в місяць від суми кредиту. Відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 23.11.2022р. у нього наявна заборгованість за кредитом у сумі 287 968,20 грн, що складається з 199 000 грн суми заборгованості по тілу кредиту, 24 293,20 грн суми заборгованості за відсотками, 64 675 грн комісія. З урахуванням уточнених позовних вимог представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 287 968,20 грн  та 4319,52 грн судового збору (а.с.а.с.1-2, 82). 
Рішенням Тисменицького суду від 05 вересня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 216 912 грн 56 коп заборгованості за кредитним договором, що складається з 199000 грн заборгованості по тілу кредиту, 17912,56 грн заборгованості за відсотками, та 3253, 46 грн  судових витрат, а всього на загальну суму 220 166, 02 грн. У решті позову відмовлено (а.с.119-122).
Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»  подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права .
Вказує, що положення п.1.4.2 Кредитного договору, яким сторони визначили обов`язок позичальника сплачувати щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, а також інші умови кредитного договору відповідають нормам спеціального закону, а саме Закону України «Про споживче кредитування».
Комісія, яка передбачена умовами договору встановлюється за послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультативних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через систему дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо. Така інформація надається клієнту на постійній основі у незалежності від наявності його звернення (вимоги) та з більшою періодичністю, а ніж це передбачено Законом.
Однак, суд не дослідив умов п.1.4.2 кредитного договору, невірно застосував постанову ВП ВС від 13.07.2022 року в справі №496/3134/19, не застосував ухвалу ВП ВС від 11.01.2023 року в справі №199/7014/20, а тому дійшов передчасних висновків про нікчемність п.1.4.2 кредитного договору, що в свою чергу спричинило неправомірну відмову в задоволенні вимог позивача щодо стягнення комісії.
Щодо безпідставної відмови у стягненні відсотків, то сам по собі факт направлення вимоги про дострокове стягнення не призводить до автоматичного набуття банком права на дострокове стягнення. Право на дострокове стягнення кредитор набуває не раніше, ніж на 31 календарний день з моменту отримання вимоги про дострокове стягнення позичальником у випадку не усунення ним порушень кредитної дисципліни протягом 30 календарних днів.
Разом з тим, відсотки, що нараховані у період з 17.10.2022 року по 23.11.2022 року нараховані у відповідності до 1.4.2-1.4.7 Правил, згідно умов, що були погоджені сторонами.
Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.125-128).
Представник ОСОБА_1 адвокат Якубовський О.О. подав відзив на апеляційну скаргу.
Вказує, що пунктом 1.4 кредитного договору від 17.11.2021 року встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.
За правовим висновком ВП ВС у справі №496/3134/19 (п.31.33,32.2-32.8 постанови) комісія за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем – є нікчемною, адже відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» має надаватись безкоштовно.  Зважаючи на те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, вимоги позивача про стягнення 64675 грн заборгованості за комісією є необґрунтованими, оскільки такі, враховуючи основну суму боргу, суперечать принципу добросовісності та розцінюються як такі, що несуть істотний дисбаланс договірних прав на шкоду споживача, тому в їх задоволенні слід відмовити.
Щодо стягнення відсотків, то нарахування за кредитом згідно ст.1048 ЦК України можливе лише в межах строку кредитування. Вимогою про дострокове повернення кредиту від 01.09.2022 року позивач встановив обов`язок відповідачу повернути кредит протягом 30 днів. Отже, позивач змінив строк кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін (а.с.139-141).
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року заяву  представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони у справі задоволено. Замінено позивача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у справі за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості, його правонаступником  - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а.с.202).
У судове засідання не з`явилися сторони,  про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»,   та представника П`ятничука Василя Федоровича  на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому колегія суддів розглянула справу  у відсутності сторін.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення  суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є частково необґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки судове рішення оскаржується в частині визначення заборгованості за відсотками і комісії та полягає у відмові у задоволенні позовних вимог в цій частині, тому, відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України, законність судового рішення, ухваленого у іншій частині, а саме в частині про задоволенні позовних вимог, апеляційний суд не переглядає.
Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 1/4230374  від 17.11.2021р. між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 , останньому надано кредит у сумі 199 000 грн строком з 17.11.2021 по 16.11.2027 зі сплатою 12% річних та комісійної винагороди в розмірі 2,50% в місяць від суми кредиту (а.с.10-11).
Відповідно до умов договору, погоджених його сторонами,  позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною) (п. 1.1. Договору).
Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 (п. 1.2. Договору). За користування кредитом позичальник сплачує (п. 1.4): процентну винагороду (надалі - проценти): щомісячно в розмірі 12.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором (п. 1.4.1.Договору); комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі - комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. 
  Шляхом підписання договору позичальник підтверджує, що у день укладення договору особисто отримав свій примірник договору; умови договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений, приймає та погоджується; йому до укладення договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»(п. 5.5. Договору).
У Додатку № 1 до кредитного договору № 1/4230374 від 17.11.2021  визначений графік платежів, сума кредиту за розрахунковий період, проценти за користування кредитом та види платежів, зокрема комісія за обслуговування кредитної заборгованості (а.с. 12 зв.ст.-13).
АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 199 000 грн згідно кредитного договору № 1/4230374 від 17.11.2021, що підтверджується меморіальним ордером № 40040591-1 від 17.11.2021. Факт отримання кредитних коштів не заперечується стороною відповідача (а.с. 24).
17.11.2021 відповідач  ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому банк надає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 15-16).
20.01.2022р. та 01.09.2022р. банком  надсилались на адресу відповідача листи щодо повернення заборгованості (а.с.25-26).
У зв`язку з невиконанням умов договору станом на 23.11.2022 у позичальника утворилась заборгованість за кредитним договором № 1/4230374 від 17.11.2021р. Відповідно до розрахунку позивача її розмір складає 287 968, 20 грн, з яких: 199 000 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 24 293,20 грн сума заборгованості за відсотками, 64 675 грн комісія, що підтверджується розрахунком заборгованості та відповідними виписками з рахунку (а.с. 3-9).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з положень ст.ст. 207, 509, 526, 530, 625, 626, 628, 1048-1050,1054 ЦК України, встановивши, що 01 вересня 2022 року  позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором чим на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом відповідно (ч.2 статті 1050 ЦК України), дійшов висновку, що поза межами строку кредитування банк не має права на отримання процентів. А щодо  заборгованості за нараховану комісію суд виходив з того, що пунктом 1.4.2. кредитного договору № 1/4230374 від 17.11.2021 фактично встановлено плату за надання позичальнику інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої визначена Законом. Відтак, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією задоволенню не підлягає. 
За наведених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 216 912,56 грн, що складається з: 199000 грн заборгованості по тілу кредиту, 17912,56 грн заборгованості за відсотками, відмовивши у задоволенні позову щодо стягнення частини процентів за кредитом та комісії за обслуговування кредитом в розмірі 64 675 грн комісія,
З такими висновками суду першої інстанції не в повній мірі погоджується апеляційний суд з огляду на таке.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2022 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулось до ОСОБА_1 із письмовою вимогою про дострокове погашення кредиту.
Зі змісту вимоги банк вимагає протягом 30 днів з дати отримання даної вимоги достроково повернути банку у повному обсязі всю суму кредиту та інші суми платежі,передбачені кредитним договором, а саме суму кредиту – 199 000 грн; проценти – 17 912,56 грн; комісія – 44775 грн,  тобто повернути усю суму кредиту, а не лише заборгованість, яка утворилася на день вимоги (а.с.26). 
Вимога була отримала позичальником 15 вересня 2022 року.
Такими діями кредитор на власний розсуд відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.
Звернувшись до суду з даним позовом, позивач відповідно до позовних вимог просить стягнути відсотки за користування кредитом станом на 23.11.2022р., але тридцяти денний строк з дня отримання вимоги сплив 15 жовтня 2022 року.
Між тим, нарахування банківською установою відсотків за кредитом можливе лише в межах строку кредитування, а такий строк було змінено 01.09.2022р. шляхом направлення банком дострокової вимоги щодо погашення всієї суми кредитної заборгованості до відповідача у справі. Тобто суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахування позивачем боргу з відсотками поза межами строку кредитування є безпідставним.  
Вказані висновки узгоджуються з висновками щодо можливості нарахування процентів, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (№14-154цс18).
Однак, суд помилково визначив строк кредитування та день закінчення строку договору.
  Оскільки позивач просив повернути кредит протягом тридцяти днів після отримання вимоги,  а тридцяти денний строк з дня отримання вимоги сплив 15 жовтня 2022 року, тому право на отримання процентів у позивача припинилося з 16 жовтня 2022 року.
Для розрахунку відсотків за період з 17 листопада 2021 року по 15 жовтня 2022 року  (30 днів після отримання вимоги про дострокове погашення боргу) використовується формула С х % х Д / 365/ 100, де С - сума заборгованості, Д кількість днів прострочення.
Таким чином, сума прострочених процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача становить 23 749,15 грн (199 000 х 12х363/365/100).
Щодо стягнення заборгованості за нараховану комісію в сумі 64 675 грн суд зазначає наступне.
Згідно 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Згідно п.1.4.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,5% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. 
Абзацом 2 п.1.4.2 кредитного договору визначено, що підписанням цього договору позичальник замовляє у банку супутні послуги з обслуговування кредитної заборгованості,що включає в себе:
- послуги з розрахунку чергового та наступних платежів;
- списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості;
- розрахункове касове обслуговування коштів з метою погашення заборгованості;
- розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах,надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку;
- інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості,своєчасності оплати тощо.
Отже, під «розрахунково-касовим обслуговуванням» сторони визначили надання інформаційно-консультаційних послуг, тобто надання споживачу інформації без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.  
За правовим висновком ВП ВС у справі №496/3134/19 (п.31.33,32.2-32.8 постанови) комісія за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем – є нікчемною, адже відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» має надаватись безкоштовно. При чому, відповідач не зобов`язаний заявляти зустрічний позов, а вправі лише заявити відповідні заперечення проти заявленого позивачем позову, посилаючись на нікчемність правочину.
За змістом п. 1.4.2. кредитного договору супутні послуги з обслуговування кредитної заборгованості полягають у виконанні функцій банком, які пов`язані із необхідними операціями (діями) щодо кредиту, тому плата за такі послуги суперечить принципам споживчого кредитування.
За таких обставин суд вірно вважав, що пунктом 1.4.2. кредитного договору № 1/4230374 від 17.11.2021 фактично встановлено плату за надання позичальнику інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої визначена Законом. Відтак, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією задоволенню не підлягала.
Відповідно до п.3 ч.2ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, ціна позову складає 287 968,20 грн, задовольняється позов на суму 222 749,15 грн (тіло кредиту 199000+23749,15 разом), тобто на 77,35%. Судовий збір мав складати 3341,15 грн (77,35%) від ціни позову.
Апеляційна скарга задоволена частково, лише в частині процентів. Так, місцевим судом задоволено позовну заяву про стягнення заборгованості по відсотках на суму 17 912,56 грн, а у стягненні комісії відмовлено.  Апеляційним судом задоволено заборгованість по відсотках на  суму 23 749 грн ( щодо стягнення комісії рішення суду залишається без змін), різниця  складає 5836,59 грн. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу, оскаржувала рішення на 71055,64 грн (про стягнення 64 675 грн комісії та 6380,64 відсотків), апеляційним судом задовольняється позов на суму 5836,59 грн (23749,15-17912,56), тобто на 8,21%
За подачу апеляційної скарги відповідач сплатив 1598,76 грн судового збору, оскаржуючи рішення суду частково (за вимогу про стягнення 64 675 грн комісії та 6380,64 відсотків).  Банком сплачено при поданні позову до суду 4319, 52 грн судового збору. Компенсація судового збору пропорційно до задоволених вимог має складати 3341,15 грн за подання позову і 131,26 грн за перегляд рішення суду в апеляційному порядку (8,21%).
Таким чином, компенсація судових витрат позивачу за подання позовної заяви та апеляційної скарги складають в розмірі 3472, 41 грн (3341,15+131,26).
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнена різниця  судового збору за результатами перегляду рішення суду в апеляційній інстанції  у розмірі 3472, 41 грн.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                                                 п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»  задовольнити частково.
Змінити рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2023 року в частині розміру стягнених процентів та загальної суми заборгованості з ОСОБА_1 .
В цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»  (вул. Смаль-Стоцькогого, буд.1, корп. 28, м.Львів, код ЄДРПОУ: 35234236) 199 000 грн заборгованості за кредитом, 23 749,15 грн заборгованості за процентами за користування грошима, а всього 222 749,15 грн (двісті двадцять дві тисячі сімсот сорок дев`ять гривень п`ятнадцять копійок).
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»  (вул. Смаль-Стоцькогого, буд.1, корп. 28, м.Львів, код ЄДРПОУ: 35234236)  судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 3472, 41 грн (три тисячі чотириста сімдесят дві гривні сорок одну копійку).
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і  може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                     І.О. Максюта
                                                                               Л.В. Василишин
                                                                               В.Д. Фединяк
Повний текст складено 20 грудня 2023 року.