УХВАЛА
16 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 395/1083/20
провадження № 61-15528ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та припинення стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
30 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу у цивільній справі № 395/1083/20.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
I. Щодо зазначення судового рішення, що оскаржується та процесуальної вимоги
Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2023 року позов  ОСОБА_2 задоволено, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначенні рішенням суду у справі № 395/234/15-ц, починаючи з 28 квітня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2023 року залишено без змін.
В касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2023 року і постанову Київського апеляційного суду від 26 травня 2022 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.
Однак постанов від 26 травня 2022 року в справі № 395/1083/20 апеляційним судом не приймалось.
Вочевидь вказана описка підлягає виправленню заявником.
Крім того, згідно тексту постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень апеляційний суд переглядав рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2023 року лише в частині вирішення вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та припинення стягнення аліментів. 
При цьому апеляційний суд вказав, що оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності висновків суду першої інстанції в частині визначення місця проживання дитини з батьком, з врахуванням вимог частини першої статті 367 ЦПК України рішення суду в частині задоволених вимог позову про визначення місця проживання дитини судом апеляційної інстанції не переглядається. Також за текстом постанови апеляційного суду, в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Кулініченко Г.В. зазначив, що в частині визначення місця проживання дитини рішення суду не оскаржується.
Натомість, ОСОБА_1 в касаційній скарзі просить Верховний Суд скасувавши судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, не конкретизуючи при цьому в якій частині вона оскаржує рішення суду першої інстанції.
Отже у разі, якщо заявник оскаржує судові рішення в частині вимог про стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів, про це має бути чітко зазначено в касаційній скарзі та відповідній процесуальній вимозі.
Визначення судового рішення, яке є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має суттєве значення на стадії касаційного провадження.
ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга містить окремі посилання на постанови Верховного Суду, у тому числі Великої Палати Верховного Суду, однак в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником в касаційній скарзі чітко не визначена підстава (підстави) касаційного оскарження передбачені статтею 389 цього Кодексу.
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
ІII. Щодо сплати судового збору
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
ОСОБА_2 позов до суду подано у 2020 році.
Відповідно до пунктів 3, 7 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається:
-         у позовах про стягнення аліментів - - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців;
-         у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік;
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.
З урахуванням наведених положень частини першої статті 176 ЦПК України, статті 4 Закону України «Про судовий збір», та виходячи із того, що позов було подано до суду у 2020 році, а предметом перегляду в апеляційному порядку були лише вимоги про стягнення та припинення аліментів, розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 1 681,60 грн (із розрахунку 
840,80 грн х 200%, де 840,80 грн це 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року).
Натомість заявником сплачено судовий збір в сумі 1 000 грн. Розмір недоплати складає 681,60 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
IV. Щодо зазначення в касаційній скарзі відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.
ОСОБА_1 не зазначила у касаційній скарзі передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності у неї електронного кабінету в системі Електронний Суд.
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:
1) надання уточненої касаційної скарги, яка має містити: 
-           зазначення судових рішень, які оскаржуються та клопотання (процесуальної вимоги) з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі та повноважень суду касаційної інстанції передбачених статтею 409 ЦПК України;
-           підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень із визначенням передбаченої статтею 389 ЦПК України підстави (підстав);
-           відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає скаргу.
У разі подання касаційної скарги через систему Електронний суд до неї мають бути додані докази надсилання копії касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, які не мають зареєстрованого Електронного кабінету в системі Електронний суд. 
У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи. 
2)        надання документу, що підтверджує доплату судового збору в розмірі 
681, 60 грн.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі № 395/1083/20 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                        В. В. Шипович