Справа № 127/15663/18
Провадження № 22-ц/801/2049/2023
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року	Справа № 127/15663/18	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В.,
секретар судового засідання Куленко О. В.
учасники справи:
скаржник (боржник, особа, яка подала апеляційну скаргу): ОСОБА_1 ,
заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 
інша особа, яка бере участь у справі: державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кучинський А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року, постановлену у складі судді Іщук Т. П. в м. Вінниця, дата складення повного тексту ухвали 12 вересня 2023 року,-
в с т а н о в и в :
24 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала скаргу  на дії державного виконавця Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №127/15663/18 від 01 жовтня 2020 року. Свою скаргу мотивувала тим, що з постановою про відкриття виконавчого провадження вона ознайомилась17 серпня 2023 року, оскільки остання їй не направлялася. Вказує, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у ньому відсутні заходи примусового виконання рішення суду, а у ОСОБА_2 виникло лише право продажу від свого імені предмета застави та інші повноваження для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 була обізнана із наявністю виконавчого провадження та рішенням державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року ВП №70710201ще з 26 червня 2023 року, однак зі скаргою на вказану постанову звернулася лише 24 серпня 2023 року, тобто з пропуском встановленого ст.449 ЦПК України процесуального строку звернення до суду із скаргою даного виду.
Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 ще з червня 26 вересня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року та постановити нову , якою задовольнити її скаргу.
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поштове відправлення (0600031798237), на яке послався суд як на підтвердження отримання ОСОБА_1 відповіді ДВС не містить даних про особу, яка її отримала, зазначає, що отримала оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження 03 серпня 2023 року про що повідомила державного виконавця Кучинського А. В.
02 жовтня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кучинського А. В., у якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року залишити без змін, посилаючись на правомірність дій державного виконавця, скаржник знала про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження.
19 жовтня 2023 ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.
В судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кучинський А. В. заперечив проти апеляційної скарги просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та день розгляду справи повідомлена належним чином.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Вінницької апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
 Судом встановлено наступне та не заперечується сторонами:
-01.10.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі №127/15663/18 ( а. с. 5);
-12.01.2023 року відкрито виконавче провадження, на підставі зазначеного вище виконавчого листа, ВП №7071020, що підтверджується постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кучинського А. В (а. с. 6);
-12 січня 2023 року тим же державним виконавцем винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а. с. 24);
-19 січня 2023 року оголошений розшук майна боржника (постанова на а. с. 26).
-26 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Першого ВДВС у місті Вінниці із заявою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року у ВП №70710201. При цьому у своїй заяві вказує, що «дослідивши дане виконавче провадження вважає, що ВП №70710201 відкрите безпідставно, з порушення Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 28);
-05 липня 2023 року на вказану заяву направлено відповідь за №86576 та яка, за даними поштового відправлення (0600031798237), була вручена особі за довіреністю 11 липня 2023 року ( а. с.30-31, 33).
Стаття 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
В справі, що розглядається судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами виконавчого провадження, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 16-34), що 26 червня 2023 року ОСОБА_1 зверталась до начальника Першого ВДВС у місті Вінниці із заявою, в якій просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року у ВП №70710201 (а. с. 28-29). При цьому у своїй заяві вказувала, що «дослідивши дане виконавче провадження вважає, що ВП №70710201 відкрите безпідставно, з порушення Закону України «Про виконавче провадження», дає аналіз змісту виконавчого документу.
На цю заяву, яку ОСОБА_1 сама зазначає у заяві, була направлена відповідь від 05 липня 2023 року за №86576 та яка, за даними поштового відправлення (0600031798237), була вручена особі за довіреністю 11 липня 2023 року.
Отже апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 26 червня 2023 року ОСОБА_1 достеменно знала про відкриття виконавчого провадження, а тому будь які подальші її заяви, як от заява про ознайомлення з матеріалами справи та надання копій від 14 серпня 2023 року (а. с. 7) не впливають на обчислення строку для звернення зі скаргою, подання такої заяви апеляційний суд розцінює виключно як спробу змістити строк для подання скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив, кому було вручено відповідь виконавчої служби на її заяву, апеляційний суд зазначає, що це не має жодного правового значення, адже начальником відділу ДВС було направлено відповідь на адресу, яку зазначила сама ОСОБА_1 .
Отже, з огляду на те, що зі скаргою до суду ОСОБА_1 звернулась 24 серпня 2023 року, суд першої інстанції правильно виснував, що вона пропустила строк, закріплений в ст. 449 ЦПК України та підставно застосував положення ст. 126 ЦПК України і залишив подану ОСОБА_1 скаргу без розгляду.
Стадія виконання судового рішення є надзвичайно важливою та є однією з гарантій забезпечення права на справедливий суд.
Відтак, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права на підставі вірно та всебічно досліджених матеріалів справи ( п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (п. в ч. 1 ст. 382 ЦПК України), та виходячи з положень статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що подана апеляційна скарги не підлягає до задоволення, понесені судові витрати ОСОБА_1 слід залишити за нею, доказів понесення судових витрат в апеляційній інстанції іншими учасниками справи матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року залишити без змін.
Судові витрати ОСОБА_1 , понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за нею.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. С. Береговий

О. В. Ковальчук

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2023 року.