ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8799/23 Справа № 214/2416/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 214/2416/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 , 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2  на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року, яке ухвалено  суддею Ковтун Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 31 травня 2023 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів. 
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 11 грудня 2009 року між сторонами у справі було укладено шлюб. 
Сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
13.03.2022 року ОСОБА_1 , з метою збереження життя дітей, змушена була виїхати за межі України. 
13.12.2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. 
Станом на час звернення до суду, позивачка разом із дітьми проживає в Республіці Польщі, а відповідач не бажає брати участь в утриманні дітей.
Посилаючись на викладене, просила суд: стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до моменту досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви а саме 07 квітня 2023 року і до моменту досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів звернуто до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
В апеляційній скарзі відповідач  ОСОБА_2  просить зміити рішення суду  в частині визначеного судом розміру аліментів та присудити до сплати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви а саме 07 квітня 2023 року і до моменту досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано обов?язку обох батьків забезпечувати потреби дітей та положення статті 183 СК України, згідно якої передбачено, що  той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На думку відповідача, судом першої інстанції визначено завищений розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, та не оспорюється сторонами що, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Кривому Розі та, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Кривому Рохі, та їх батьками є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .
Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини його доходу щомісячно, суд керувався ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та виходив з того, що діти мешкають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, а батько зобов`язаний надавати допомогу на утримання дітей. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом першої інстанції.
Відповідно до пунктів 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано  Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,  опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В статті 51 Конституції України задекларовано, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.  Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення дітей.
Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Оскільки сторони по справі добровільно не домовились про матеріальне утримання дітей, кошти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , присуджує суд.
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі, неповноліні діти сторін проживають разом з матір?ю ОСОБА_1 .
Згідно ч. 3 ст.  181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку наявність правових підстав для покладення на відповідача ОСОБА_2 обов?язку зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь їх матері – позивачки ОСОБА_1 , й рішення суду в цій частині не оспорюється.
Спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей.
Згідно  статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Отже, право вибору способу стягнення аліментів належить виключно позивачеві у справі про стягнення аліментів, тобто ОСОБА_1 , яка визначила спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.
Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч.1,2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
 У частині 5 ст. 183 СК України закріплено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
У відповідності до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. 
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
При зверненні до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не надала суду достатіх та обгрунтованих доказів щодо необхідності покладення на відповідача ОСОБА_2 обов?язку зі сплати аліментів у розмірі частини його доходу на двох дітей.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 працює на посаді електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі 6 розряду ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» та його дохід за період з 01.11.2022 по 30.04.2023 становить 169 290,61 грн (а.с. 38), тобто, щомісячий дохід останнього, станом на час звернення позивачки до суду, у середньому дорівнює 28 215,10 грн.
Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, й такий розмір, з огляду на його доходи, є достатнім для забезпечення потреб дітей.
При цьому, колегією суддів враховано й обов?язок матері ОСОБА_1 нести витрати на утримання дітей на рівні з їх батьком – ОСОБА_2 , а тому покладення на останнього обов?язку зі сплати аліменітв у розмірі 1/2 частини його доходу буде несправедливим, й доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та зменшує розміру аліментів, стягнутих з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 з 1/2 до 1/3 частини всіх видів доходу. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 а – задовольнити.
Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з дня подання позовної заяви а саме 07 квітня 2023 року і до моменту досягнення найстаршою дитиною повноліття, з 1/2 до 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 15 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: