ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8353/23 Справа № 211/37/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді                 Агєєва О.В.,
суддів:         Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №211/37/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року, ухваленого у складі судді Сарат Н.О., -
ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
В обґрунтування вимог зазначив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільного сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом від 05 квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 грудня 2021 року, на користь матері дитини – ОСОБА_2 .
На сьогоднішній день позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на забезпечення військової частини НОМЕР_2 та отримує грошове забезпечення та одноразові виплати, що підтверджується долученими довідками.
Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, після уточнення позовних вимог просив суд стягувати на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Враховуючи ці обставини та вищевикладені вимоги закону, розмір аліментів має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження, а саме з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 4000 гривень щомісячно. Вважає, що зазначеного розміру аліментів, враховуючи рівний обов`язок відповідача, буде достатньо для забезпечення прожиткового мінімуму дитини, тобто вартісної величини для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, наявності набору продуктів харчування, а також набору непродовольчих товарів та набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу  Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування зазначив, що судовим наказом від 05 квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 грудня 2021 року, на користь матері дитини – ОСОБА_2 .
Судом першої інстанції не взято до уваги, що нормами сімейного законодавства передбачено підстави для зміни розміру аліментів визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватись разовим її здійсненням. 

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_2 зазначила, що право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Крім того, матеріальний стан позивача покращився, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Судом першої інстанції враховані всі суттєві обставини справи, дотримано баланс прав та інтересів обох сторін та дитини. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Справа про зменшення розміру аліментів є малозначною, тому дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи. 

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону. 

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 15.06.2019 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №181 (а.с.7).
В період шлюбу у них народився син: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), який проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50).
Судовим наказом від 05 квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 грудня 2021 року, на користь матері дитини – ОСОБА_2 (а.с.11).
Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження №69009400 про примусове виконання судового наказу №211/8214/21 від 04.05.2022 року (а.с. 59).
Відповідно до довідки виданої В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на забезпеченні військової частини НОМЕР_2 за період з липня 2022 року по грудень 2022 року нараховано заробітної плати 263 263, 20 грн. (а.с.9 зв. бік).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів підстави позову про зміну способу та стягнення аліментів, визначених судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2022 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Аналогічні вимоги містяться в ч.1 ст.184 СК України, згідно якої суд саме за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Таким чином, Сімейний кодекс України (далі - СК України) не передбачає звернення з позовними вимогами щодо зміни способу стягнення аліментів платника аліментів.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі №539/3532/18 від 24.02.2020 року.

Однак це не означає, що платник чи стягувач втратили право на звернення до суду із заявою про зміну розміру стягнутих аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено підстави зміни раніше встановленого розміру аліментів, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду першої інстанції та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає  принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00,  § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: