Справа № 127/18256/23
Провадження № 22-з/801/170/23
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Якименко М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року	Справа № 127/18256/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача: Якименко М. М.,
суддів: Ковальчука В.О., Сала Т.Б.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Вінницяобленерго» про сплату пені за порушення строків надання послуг з приєднання згідно договору,
ВСТАНОВИВ:
       В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувала вказана цивільна справа.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 листопада 2023 року апеляційну скаргу АТ «Вінницяобленерго» залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2023  року залишено без змін.
20 листопада 2023 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Є.С. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій він просив стягнути з АТ «Вінницяобленерго» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
Заява мотивоване тим, що позивачем понесено витрати на правову допомогу, що пов`язані з розглядом справи в апеляційному суді. Також вказано про те, що незалучення адвоката для підготовки матеріалів відзиву до суду унеможливило б належний захист ОСОБА_1 у судовому порядку його законних прав та інтересів.
24 листопада 2023 року на вимогу апеляційного суду, надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Вінницяобленерго» про сплату пені за порушення строків надання послуг з приєднання згідно договору.
Відповідач АТ «Вінницяобленерго» заперечення на заяву позивача не подав.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч. 4ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи конкретні обставини справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви, колегія суддів прийшла до висновку про часткове її задоволення з наступних підстав. 
Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення визначені статтею 270 ЦПК України.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень статті 137 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Як вбачається із матеріалів справи позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000,00 грн, які стягнути з АТ «Вінницяобленерго». Вказав, що докази понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с. 62-64). 
Так представником позивача - адвокатом Тимощуком Є.С. відповідну заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу подано у визначений законом строк, а також надано докази направлення матеріалів заяви іншим учасникам справи, а тому не порушено порядок визначений ст. 141 ЦПК України.
Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених заявником витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги № 1-ЛС від 03 вересня 2023 року, згідно п. 4.1 якого: за надання правової допомоги клієнт (або особа, якій доручено клієнтом здійснити оплату правових послуг адвоката) зобов`язується виплатити адвокату гонорар у розмірі згідно додатку 1 до цього договору (а. с. 81); копію ордера АВ № 1091970 від 04 вересня 2023 року про надання правничої (правової) допомоги позивачу ОСОБА_1 адвокатом Тимощуком Є. С. на підставі договору (а. с. 65 зв.бік); копію додатку 1 до договору № 1-ЛС від 03 вересня 2023 року про надання правової допомоги, згідно п. 1 якого: сторони за цим договором домовились, що фіксована вартість послуг (гонорар) адвоката за договором становить чотири тисячі гривень 00 копійок (а. с. 82).
Також представником позивача надано копію акта виконаних робіт по договору № 1-ЛС від 15 листопада 2023 року про надання правової допомоги, згідно п. 2 якого: сторони своїми підписами підтверджують повне виконання робіт і наданих послуг згідно договору № 1-ЛС від 03.09.2023 про надання правової допомоги; клієнт підтверджує виникле зобов`язання щодо оплати гонорару адвоката у порядку, визначеному договором (а. с. 83). 
Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:  1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);  2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);  3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;  4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.5 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. 
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).
Колегія суддів наголошує на тому, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що відшкодування понесених адвокатських витрат за надані послуги адвокатом, не повністю відповідають критеріям розумності та співмірності та даному випадку є завищеними, оскільки не є співмірними із складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягу наданих ним послуг.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відзив на апеляційну скаргу в більшій своїй частині збігається з відповіддю на відзив, який поданий в суді першої інстанції, а тому розмір витрат на адвоката є необґрунтованим. 
Ураховуючи критерій реальності адвокатських витрат, характер виконаної адвокатом роботи, ціну позову в розмірі 5634,72 грн, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви про стягнення із АТ «Вінницяобленерго» на користь  ОСОБА_1 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000,00 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» (код ЄДРПОУ 00130694) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                М.М. Якименко

Судді:                                                                          О.В. Ковальчук
                                                                               
Т.Б. Сало