ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2023 року	Львів	Справа № 140/424/23 пров. № А/857/17473/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Гуляка В.В.,  Шевчук С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року (постановлену головуючою-суддею Димарчук Т.М. в порядку письмового провадження у м. Луцьку) у справі за заявою ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України у справі за її адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
                                                     в с т а н о в и в :
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ, пенсійний орган, відповідач), в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати їй підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та зобов`язати відповідача здійснити їй з 10.07.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному ст.39 цього Закону, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 позовні вимоги були задоволені повністю.
04.08.2023 ОСОБА_1 подала заяву в порядку статті 383 КАС України, в якій просила визнати протиправними дії, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 по справі №140/424/23 щодо нарахування підвищення до пенсії в розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам, а не двох мінімальних заробітних плат (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
В обґрунтування заяви зазначає, що виконуючи рішення суду у цій справі, відповідач зобов`язаний застосувати розмір доплати до пенсії на рівні двох мінімальних заробітних плат. Проте, всупереч ухваленому рішенню, відповідач протиправно зменшив розмір підвищення до пенсії з двох мінімальних заробітних плат до двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 заяву було залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права просить її скасувати та подану нею заяву задовольнити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем протиправно при перерахунку пенсії застосовано розрахункову величину прожиткового мінімуму, оскільки при перерахунку пенсії застосуванню підлягає розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний календарний рік, з урахуванням змін такого розміру протягом відповідного року. 
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.1 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою повністю задовольнити заяву ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи положення п.3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” №1774-VIII від 06.12.2016 (далі - Закон №1774) щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини, відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 по справі №140/424/23, в частині застосування при нарахуванні підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, розрахункової величини прожиткові мінімуми, а не мінімальні заробітні плати.
Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного. 
Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до ч.4 ст.383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Так, позивачка звернулася до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України у зв`язку з тим, що на виконання рішення суду відповідачем було нараховано та призначено до виплати підвищення до пенсії відповідно до ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на рівні двох прожиткових мінімумів, а не мінімальних заробітних плат, як зазначено у резолютивній частині рішення.
Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у даній справі визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та зобов`язано пенсійний орган здійснити ОСОБА_1 з 10.07.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст.39 цього Закону, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося.
Отже, вищевказаним судовим рішенням вирішено спір з приводу розміру належних позивачці виплат. Вказане рішення набрало законної сили та відповідно до ст.370 КАС України підлягає обов`язковому виконанню у точній відповідності до змісту його резолютивної частини.
Звертаючись із заявою в порядку ст.383 КАС України, заявниця зазначає, що 08.06.2023 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрито виконавче провадження №71977014 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом по справі №140/424/23.
З рішення відповідача №907600149508 від 20.04.2023 слідує, що пенсійним органом на виконання вищевказаного рішення суду з 10.07.2022 було проведено нарахування позивачці підвищення до її пенсії згідно ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у розмірі 4962,00 грн, що у свою чергу вказує на застосування відповідачем для обрахунку вказаної виплати розрахункової величини - двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року.
Натомість, як зазначалось вище, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 ГУ ПФУ було зобов`язано здійснити нарахування та виплату підвищення позивачу у розмірі, визначеному ст.39 цього Закону, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
Як наслідок, приведені дії відповідача не узгоджуються з резолютивною частиною вказаного судового рішення, яким зобов`язано здійснити нарахування та виплату позивачці підвищення у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік) та вказують на його протиправність.
При цьому, колегія суддів зазначає, що на етапі розгляду заяви позивачки про застосування наслідків, передбачених ст.383 КАС України, суд позбавлений можливості змінювати резолютивну частину судового рішення та вносити до нього будь які корективи.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення суду підлягає до виконання відповідачем (боржником) у точній відповідності до його резолютивної частини.
Додатково слід зазначити, що питання визначення розрахункової величини для виплати спірної доплати до пенсії вирішувалось судом першої інстанції при розгляді справи по суті, які зводилися до визначення такої на рівні двох мінімальних заробітних плат, натомість при вирішенні питання судового контролю такі висновки суду є протилежними попереднім. 
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та прийняття постанови про задоволення заяви позивачки шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ, вчинених на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 по справі №140/424/23 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік. 
Згідно п.3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 383 КАС України, суд,
                                                       п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року по справі №140/424/23 щодо нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року по справі №140/424/23. 
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області місячний строк з дня отримання (вручення) копії цієї постанови для подання до суду першої інстанції доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року по справі №140/424/23.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	С. М. Шевчук