Справа № 161/21756/21 	Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1011/23  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
08 листопада 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Данилюк В.А., Здрилюк О.І.,
з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідач представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційними скаргами відповідача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_3 , на ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2022 року та від 04 березня 2023 року та на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2023 року,   

                                          В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2021 року ОСОБА_9 , через свого законного представника ОСОБА_5 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик О. Є. про визнання права власності в порядку спадкування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10 , який є батьком ОСОБА_11 .
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з майна, що належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, а саме:
1) житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;
2) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456;
3) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738;
4) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520;
5) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489;
6) автомобіля Lexus RX, НОМЕР_1 .
Вказане майно належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, як набуте у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , однак титульним його власником була записана саме ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що 16 листопада 2021 року ОСОБА_2 передала будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, в іпотеку ОСОБА_6 , і за результатом звернення стягнення на це майно, воно наразі належить останній.
Законний представник позивача зазначає, що позбавлені можливості оформити свої спадкові права, оскільки всі оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у ОСОБА_2 , частина майна безпідставно вибула з його власності у чуже незаконне володіння ОСОБА_6 , а тому, з урахуванням первісної редакції позову, заявив про зміну предмету та підстав позову від 20 вересня 2022 року, заяви про зміну предмету позову від 14 березня 2023 року, позивач просить суд визначити, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на:
- житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489;
- автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 ,
становить 1/2;
2) визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті спадкодавця право власності на 1/8 частки:
- житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520;
- земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489;
3) стягнути з відповідача-1 на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 , що становить 169 390,25 грн.
4) витребувати з чужого незаконного володіння відповідача 1/8 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456 (т.1 а.с.3-11, т.2 а.с.9-10, 12-16, т.3 а.с.14-15).
Ухвалою суду від 16 травня 2023 року постановлено змінити процесуальний статус ОСОБА_6 з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - на співвідповідача.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Ухвалено визнати за ОСОБА_12 в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_10 право власності на 1/8 частки: - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738;  земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520; земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіля Lexus RX, НОМЕР_1 , що становить 169 390,25 грн.
Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1/8 (одну восьму) частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
В апеляційних скаргах відповідачі, які подані окремо кожним, просять скасувати рішення суду першої інстанції, у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким  в задоволенні позову відмовити. 
Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10   (т.1 а.с.20).
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином спадкодавця (т.1 а.с.23).
ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому (т.1 а.с. 144).
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.137, 138).
Із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулися ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Всі вони є спадкоємцями першої черги за законом, інші спадкоємці, що прийняли спадщину – відсутні. ( а.с 123-203 Т.1)
Судом встановлено, що за час зареєстрованого між спадкодавцем та ОСОБА_2 шлюбу, було набуто майно, яке було оформлено на дружину, а саме:  житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який набутий у власність як новостворене майно на підставі свідоцтва про право власності від 16 липня 2015 року (т.2 а.с.108); земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, яка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 18 листопада 2011 року (т.2 а.с.105); земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738, яка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2013 року (т.1 а.с.40); 4) земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520 (т.1 а.с.27); земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489 (т.1 а.с.28);  автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 , який набутий у власність 03 грудня 2019 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.107).
З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 , вибув з власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18 листопада 2021 року №2112-11/2021 (т.1. а.с.109).
А житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , разом із земельною ділянкою з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, 16 листопада 2021 року було передано в іпотеку ОСОБА_6 , яка у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2   своїх грошових зобов`язань, набула у власність вказане майно, на підставі ст.36 Закону України «Про іпотеку», в позасудовому порядку. Наразі власником цього майна значиться саме ОСОБА_13 (т.2 а.с.93-177).
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.
У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ч. 2 ст. 1258 ЦК України).
Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261–1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Предметом спору в цій справі є визнання права на спадкове майно, а тому учасниками справи мають бути всі спадкоємці, які прийняли спадщину.
Відповідач — це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинно відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Водночас у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 (провадження № 12-280гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення у майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною в зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.
Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
ОСОБА_5 , як законний представник  ОСОБА_4 , пред`явила позов до відповідачів  ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ,  а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину, залучила,  як третіх осіб. 
У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб,  які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Так предметом заявленого позову є визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_10 .
Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що спадкоємці за законом першої черги спадщину після смерті  ОСОБА_10 є:  ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які є спадкоємцями першої черги та звернулись з заявами про прийняття спадщини.  
На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та не встановив належності відповідачів, не залучив до участі у справі співвідповідачами  ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , на яких у даному випадку покладено обов`язок відповідати за позовом, що не давало суду підстав для ухвалення у справі рішення про задоволення позову.
Участь у справі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в якості третіх осіб, не свідчить про гарантію захисту прав та інтересів  вказаних спадкоємців першої черги, оскільки правомочності відповідача та третіх осіб є відмінними. 
Участь у справі в якості відповідача законного представника неповнолітніх – матері ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , також не є гарантією захисту  прав та інтересів вказаних спадкоємців, оскільки до ОСОБА_14 пред`явлено вимоги особисто до неї як одного із спадкоємців, а законним представником неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , в межах розгляду даної справи, ОСОБА_2 може виступати лише з врахуванням їх статусу як третіх осіб, який визначений позивачем.  
Апеляційний суд врахуванням правомочностей визначених главою 1 розділу V ЦПК України позбавлений можливості вирішити  питання щодо залучення належних відповідачів, оскільки відповідно до вимог  п.1 ч.1 ст. 365 ЦПК України, апеляційний суд може залучити лише третю особу, яка не заявляє самостійних вимог,у разі якщо рішення суду може виплинути на її права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову  відмовити.
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 500,00 грн.  Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 500,00 грн. 
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалю нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд дійшов виноски про необхідність скасування рішення суду то в силу вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, додаткове рішення суду від 13 вересня 2023 року підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд    

                                                      У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги відповідача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_3   задовольнити частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року  скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_4 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: