Справа № 137/1041/23 
Провадження № 33/801/1118/2023
Категорія: 149 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року                                                                     м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,
за участі : захисника Коваль С. Є., 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши апеляційну скаргу захисника Акрабової Ольги Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 18.09.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, - 
в с т а н о в и в :

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 18.09.2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.
Як зазначено в постанові суду, 25.08.2023 року о 22:00 год. на А/Д М-30 347 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz АТЕG0, н. з. НОМЕР_1 , та буксирував причіп, н. з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 13.02.2023 року постанова серія БАД №760152. Своїми діями порушив вимоги пункту 2.1 А ПДР України. 
Не погоджуючись із постановою суду, захисником Акрабовою О. М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 4985/23 від 09.11.2023 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду, просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції порушено вимоги статті 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Судова повістка надсилалась не за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), а за іншою адресою : м. Одеса, вул. Стіклова, 25. У справі відсутні докази вручення судової повістки ОСОБА_1 ..
Судом не направлено справу для розгляду за місцем проживання ОСОБА_1 , враховуючи значну відстань між місцем проживання ОСОБА_1 та місцевим судом, а також воєнний стан в України, що є порушенням вимог статті 276 КУпАП.
У справі відсутні докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , відсутня копія постанови № БАД/760152 від 13.02.2023 року, тому постанова суду першої інстанції не може ґрунтуватися на довідці про повторність вчинення правопорушення, адже довідка не може бути доказом, який свідчить про вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП; відсутнє відео з місця події.
Ні в протоколі, ні в постанові суду не вказано, що причіп, н. з. НОМЕР_2 , перевищує вагу 750 кг. Це питання не досліджувалось. Відповідно до пункту 5 Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобами», яке затверджене постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 водіям транспортних засобів категорії В, С1, С, D1, і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограм. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. У ОСОБА_1 наявні усі три категорії С, С1 та СЕ, що підтверджується посвідченням водія НОМЕР_3 .
Працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, не повідомлено причину зупинки та не запропоновано скористатись правничою допомогою; протокол складено із суттєвим запізнення, не в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Відсутня подія правопорушення.
Стягнення призначене судом не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та є непропорційним. ОСОБА_1 заробляє на життя працюючи водієм, тому позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 5 років є невиправдано суворим стягнення. На його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина ОСОБА_1 – ОСОБА_4 у зв`язку із військовим станом змушена припинити свою підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з ЄДР та знаходиться на утриманні свого чоловіка. Інших засобів до існування у сім`ї ОСОБА_5 , окрім заробітку ОСОБА_1 як водія немає. 
Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду з тих підстав, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час розгляду справи, постанова суду прийнята 18.09.2023 року без участі ОСОБА_1 , копію постанови суду не отримував, про оскаржувану постанову дізнався з постанови про відкриття виконавчого провадження № 73083032 від 24.10.2023 року. 25.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до захисника, а 30.10.2023 року захисник ознайомилася з матеріалами справи. Апеляційну скаргу подано 09.11.2023 року, тобто протягом десяти днів з дня ознайомлення зі справою та змістом постанови суду першої інстанції.
04.12.2023 року до Вінницького апеляційного суду надійшли письмові пояснення (вх. № 10212) ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ..
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Коваль С. Є. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 432587 від 25.08.2023 року /а. с. 2/; довідки старшого інспектора ВАП Гамарник Т., згідно якої ОСОБА_1 13.02.2023 року керував автомобілем марки ТАТА LPT 613, д. н. з. НОМЕР_4 , не маючи права керування, чим порушив ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постановою БАД/760152 від 13.02.2023 року накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн /а. с. 1/; витягу з АРМОР /а. с. 4/; рапорту поліцейського взовду № 1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Ужвак О. Р. від 25.08.2023 року /а. с. 5/.
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях.
Диспозиція частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пункт 2.1а ПДР України).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 432587 від 25.08.2023 року, складеного поліцейським взовду № 1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Ужвак О. Р., 25.08.2023 року о 22:00 год. на А/Д М-30 347 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz АТЕG0, н. з. НОМЕР_1 , та буксирував причіп, н. з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 13.02.2023 року постанова серія БАД № 760152. Своїми діями порушив вимоги пункту 2.1 А ПДР України. /а. с. 2/;
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Як видно зі справи, до протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні докази (довідку старшого інспектора ВАП Гамарник Т. /а. с. 1/; витяг з АРМОР /а. с. 4/; рапорт поліцейського взовду № 1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Ужвак О. Р. від 25.08.2023 року /а. с. 5/). Інших доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення не додано (зокрема відеозапис, який значиться як додаток до протоколу). 
Відео з портативного відеореєстратора, на яке є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, у матеріалах справи відсутнє.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП є необґрунтованим та таким, що не доведений доказами.
Оцінюючи наявні у справі докази апеляційний суд зазначає наступне.
Факт порушення ПДР України має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова ВС від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17). 
Рапорт працівника поліції (без будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою адміністративного правопорушення) не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 524/5741/16-а).
Візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення (постанова Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17).
Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально – правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. 
ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Отже, надані працівниками поліції суду докази - протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, витяг з АРМОР, довідка старшого інспектора ВАП Гамарник Т., без належних і допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення (відеозапису з місця події, пояснення свідків, тощо), не доводять наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, а тому аргументи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу. 
Апеляційний суд погоджується з доводами, наведеними захисником ОСОБА_1 . Акрабовою О. М. в апеляційній скарзі про те, що матеріалами справи не доведено, а судом першої інстанції не встановлено ту обставину, що зазначений причіп, н. з. НОМЕР_2 , перевищує вагу 750 кг. Дане питання не досліджувалось і працівниками поліції. 
З оглянутого в судовому засіданні оригіналу посвідчення водія серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 дозволено право керування транспортними засобами категорій: А1, А, В1, В, С1, С, СЕ. / а.с.50-51/
Відповідно до пункту 5 Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобами», яке затверджене постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 водіям транспортних засобів категорії В, С1, С, D1, і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограм. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. У ОСОБА_1 наявні усі три категорії С, С1 та СЕ, що підтверджується посвідченням водія НОМЕР_3 .
Ураховуючи те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з місця події, інші докази (показання свідків, тощо) апеляційний суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також встановити транспортним засобом, якої саме категорії, не мав права керувати ОСОБА_1 . 
Крім цього, факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення також не зафіксовано працівниками поліції належними доказами (відеозаписом або показання свідків, тощо), відсутні докази роз`яснення йому права, передбачених статтею 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. 
Апеляційний суд вважає обґрунтованими  посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції порушено вимоги статті 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Доказів, які б підтверджували повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання на час винесення постанови місцевого суду від 18.09.2023 року у справі немає, що є також підставою для скасування постанови суду першої інстанції. 
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частиною восьмою статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Виходячи з наведеного, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження. 
Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску  ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду ( ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час розгляду справи, постанова суду винесена 18.09.2023 року без участі ОСОБА_1 , копію постанови суду не отримував, про оскаржувану постанову дізнався з постанови про відкриття виконавчого провадження № 73083032 від 24.10.2023 року, 25.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до захисника, а 30.10.2023 року захисник ознайомилася з матеріалами справи, апеляційну скаргу подано 09.11.2023 року, тобто протягом десяти днів з дня ознайомлення зі справою та змістом постанови суду першої інстанції) суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :
       
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє захисник Акрабова Ольга Миколаївна, строк на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 18.09.2023 року.
Апеляційну скаргу захисника Акрабової Ольги Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 18.09.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною п`ятою статті 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота