П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 498/954/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2023 року (суддя Чернецька Н.С., смт Велика Михайлівка, повний текст рішення складений 25.08.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання\перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,-
В С Т А Н О В И В:
3 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовною заявою до Укртрансбезпеки, в якої, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправними та скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 25.04.2023 серії АА №00007696, від 10.05.2023 серії АА №00008302, від 10.05.2023 серії АА №00008309, від 25.05.2023 серії АА №00008813, від 30.05.2023 серії АА №00008890.
Також позивачкою заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду.
Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 19 липня 2023 року причини пропуску строку звернення до суду визнано поважними, ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з даним позовом та відкрито провадження в адміністративній справі.
26 липня 2023 року на електронну адресу суду від Укртрансбезпеки надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2023 року у задоволенні клопотання Укртрансбезпеки було відмовлено.
Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким, залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду або відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Також апелянт висловив свою незгоду з ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2023 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання Укртрансбезпеки про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
В обґрунтування поданої скарги зазначається, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам відповідача про неповажність пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, а також правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.
25 жовтня 2023 року на електрону адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з графічним зображенням підпису ОСОБА_1 ..
Разом з тим, колегія суддів констатує, що поданий відзив не містить електронного цифрового підпису про що посадовими особами П`ятого апеляційного адміністративного суду складено відповідний акт про відсутність кваліфікованого електронного підпису. Відсутність кваліфікованого електронного підпису на поданій заяві перешкоджає можливості ідентифікувати особу, що її подала. 
Враховуючи, що виявлені недоліки поданого відзиву не дають можливості його розглянути по суті, що відповідно до статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження з урахуванням особливостей, передбачених статтею 286 КАС України, та відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00007696 від 25/04/2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за те, що 23.03.2023 року о 16 год. 39 хв. за адресою М-03 Київська область при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на ТЗ Volvo FH 42Т, державний номер НОМЕР_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,864% (4,78 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 44 тони, навантаження на одну вісь транспортного засобу на 10,661% (1,226 т) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу 10,775% (2,586 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 до 1,4 м. або менше, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008302 від 10.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. за те, що 11.04.2023 року о 13 год. 06 хв. за адресою М-03 км 22+717 Київська область при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на ТЗ Volvo FH 42Т, державний номер НОМЕР_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 23,321% (9,795 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 42 тони, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008309 від 10.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн., за те, що 11.04.2023 року о 14 год. 21 хв., за адресою М-05 Київ-Одеса км 36+303, при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на ТЗ Volvo FH 42Т, державний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 15,59% (6,548 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 42 тони, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 20,379% (4,891 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 до 1,4 м.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008813 від 25.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн., за те, що. 20.04.2023 року о 22 год. 23 хв. за адресою М-03 Київська область при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на ТЗ Volvo FH 42Т, державний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 32,3% (12,92 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тони, навантажена одинарну вісь транспортного засобу на 28,557% (3,284 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 34,4% (7,224 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тони та відстані між осями понад 1,3 або менше.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008890 від 30.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 грн., за те, що 24.04.2023 року о 22 год. 06 хв. за адресою М-03 Київська область при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на ТЗ Volvo FH 42Т, державний номер НОМЕР_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 31,738% (12,695 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одну вісь транспортного засобу на 22,34% (2,57 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу 21 тона на відстані між осями 1,3 м. або менше.
Не погодившись з вищезгаданими постановами ОСОБА_1 3 липня 2023 року звернулася до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції погодився з доводами позивачки про протиправність спірних постанов.
Надаючи правову оцінку законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частинами першої та другої статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною третьою вказаної статті визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Згідно частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частинами першою-другою статті 123 КАС України унормовано, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку.
Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Отже, строк може бути пропущений виключно з поважних причин.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.
Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог, та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, спірними постановами по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України позивачку визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. 
Доказів належного вручення позивачці зазначених постанов матеріали справи не містять.
В позовній заяві, що подана через пошту 03 липня 2023 року, позивачка просила поновити строк звернення до суду з підстав того, що спірні постанови направлені не за її адресою місця мешкання, та поштові конверти були передані сусідами. Зокрема постанови було направлено за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, згідно з витягу з реєстру територіальної громади від 26.06.2023 року, місцем реєстрації позивачки з 19.11.2001 року є: АДРЕСА_2 .
Також, в обґрунтування поважності пропущеного строку позивачка зазначила, що з 31.05.2023 року по 07.06.2023 року разом зі своєю малолітньою дочкою, 2022 року народження знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП "Дитяча міська клінічна лікарня №3" ОМР, на підтвердження чого надала копію Виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2008.
Разом з тим позивачка визнала, на підтвердження чого надала відповідні докази того, що нею 15.05.2023 року було здійснено оплату штрафу за постановою від 25.04.2023 року серії АА №00007696 (а.с. 23), а 16.06.2023 року оплату штрафу за постановами серії АА №№00008890, 00008302, 00008813, 00008309 (а.с. 19, 21, 25, 27).
Наведене, на переконання колегії суддів, безумовно свідчить, що позивачці було відомо про наявність оскаржуваних постанов з 15.05.2023 та з 16.06.2023 відповідно.
З огляду на зазначене, останнім днем оскарження постанови від 25.04.2023 року серії АА №00007696 є 25.05.2023 року, а постанов від 10.05.2023 серії АА №00008302, від 10.05.2023 серії АА №00008309, від 25.05.2023 року серії АА №00008813, від 30.05.2023 серії АА №00008890, з урахуванням вихідних днів, є 26.06.2023 року.
Між тим, як вбачається з матеріалів справи, адміністративній позов про їх скасування подано до суду 03.07.2023 року, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті (а.с. 35). Тобто с пропуском встановленого строку, при цьому позивачка ніяк не обґрунтовує поважність його пропуску у згадані періоди. При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи позивачки про перебування малолітньої дитини на стаціонарному лікуванні з 31.05.2023 по 07.06.2023, оскільки вказані відомості не охоплюють періоди з 15.05.2023 року та з 16.06.2023 відповідно.
Колегія суддів зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
Також необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Щодо питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, то вказане питання було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі №140/1487/22, від 23.01.2023 у справі №496/4633/18, від 23.12.2022 у справі №760/5369/19, від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.
Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
За приписами частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.
Колегія суддів не заперечує, що вказані обставини могли утруднити дотримання строку звернення до суду, однак указані доводи не підтверджені достатніми та належними доказами.
Необхідно також зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах.
Зважаючи на це, доводи позивачки про неможливість своєчасного подання позовної заяви в контексті описаних вище обставин, колегія суддів уважає необґрунтованими. В межах даної справи позивачкою не було доведено поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на вищезазначене колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Резюмуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що суд першої інстанцій не дослідив обставини, що стосуються строку звернення до суду, не перевірив належним чином доводи учасників справи та порушив норми процесуального права.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 122, 123, 240, 272, 286, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпеки на транспорті – задовольнити частково.
Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2023 року – скасувати, а адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                        І.П.Косцова

Суддя                                        Ю.В.Осіпов