ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/2477/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Суховарова А.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 ( суддя першої інстанції Кучугуруна Н.В.) в адміністративній справі №160/2477/23 за позовом  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   про стягнення податкового боргу з платника податків фізичної особи-підприємця,- 
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути податковий борг з платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 27 192,02 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач має податковий борг у загальній сумі 27 192,02  грн, який утворився в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто податковий борг з платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до бюджету у сумі 27141 грн 02 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом зазначено, що позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області підлягає частковому задоволенню з причини того, що жоден з наданих до матеріалів справи доказів не підтверджує заявлену до стягнення з відповідача суму податкового боргу - 51,00 грн за податковою декларацією №42855746 від 15.10.2021р, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення цієї суми податкового боргу. Проте, податкову декларацію №42855746 від 15.10.2021 було додано до позовної заяви, судом не було складено жодного акту що підтверджує відсутність будь-якого додатку переліченого в позовній заяві. А також нарахування по акцизному податку у розмірі 51 грн. підтверджені ІКП платника податків по акцизному податку, розрахунком податкового боргу, які було додано до позову. Згідно ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Надані нами докази є належними, бо в них міститься інформація щодо предмета доказування, а саме про наявність несплаченого податкового боргу у розмірі 51,00 грн . Відповідно до ч.1 ст. 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. ГУ ДПС у Дніпропетровській області було подано податкову декларацію №42855746 від 15.10.2021р. Відповідно до ч.1 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Податкова декларація №42855746 від 15.10.2021р. є достатнім доказом, завдяки чому можна дійти висновку про наявність податкового боргу у розмірі 51,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
          Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
          Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
          В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
          З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Згідно з інтегрованою карткою платника податків у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується податковий борг на загальну суму 27 192,02 грн.
Позивач указує, що заборгованість по акцизному податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у сумі 3 762,00 грн, згідно з: 
податковою декларацією №42855746 від 01.09.2021 у сумі 51,00 грн, термін сплати 01.11.2021;
податковою декларацією №50486475 від 01.10.2021 у сумі 735,00 грн, термін сплати 30.11.2021;
податковою декларацією №53742178 від 30.12.2021 у сумі 892,00 грн, термін сплати 30.12.2021;
збільшено основний платіж відповідно до рішення про коригування зобов`язань по декларації №618113 від 05.01.2022 у сумі 1 031,00 грн, термін сплати 18.05.2022;
збільшено основний платіж відповідно до рішення про коригування зобов`язань по декларації №11332339 від 17.02.2022 у сумі 1 053,00 грн, термін сплати 18.05.2022.
Крім цього, до матеріалів справи надані копії:
податкового повідомлення-рішення №0081970710 від 04.06.2021 на суму 18 319,62 грн за платежем адмін. штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального;
податкового повідомлення-рішення від 04.06.2021 №0081950710 на суму 5 110,40 грн за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів.
Таким чином, загальна сума податкового боргу, заявлена до стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складає 27 192,02 грн.
Доказів оскарження вказаних сум податкового боргу до матеріалів справи не надано.
Оскільки, апелянтом оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, а тому предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду, лише в цій частині.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України).
Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Згідно з інтегрованою карткою платника податків, копія якої надана до матеріалів справи, збільшено недоїмки по декларації акцизного податку №50486475 на суму 735,00 грн, збільшено недоїмки по декларації акцизного податку №53742178 на суму 892,00 грн, здійснено коригування зобов`язань за декларацією акцизного податку №11331339 від 17.02.2022 на суму 1053,00 грн, здійснено коригування зобов`язань за декларацією акцизного податку №618113 від 05.01.2022 на суму 1031,00 грн.
У тому числі у зв`язку із несплатою відповідачем боргу за вказаними деклараціями, були заявлені до стягнення у цій справі суми податкового боргу 735,00 грн, 892 грн, 1053,00 грн і 1031,00 грн, всього 3711,00 грн.
З матеріалів справи не встановлено доказів на підтвердження заявленої до стягнення з відповідача суму податкового боргу 51,00 грн за податковою декларацією №42855746 від 01.09.2021 року.
Водночас, виходячи з обґрунтованості апеляційної скарги, встановлено, що скаржник, оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог наполягає на долучені податкової декларації №42855746 від 15.10.2021 року по нарахуванню акцизного податку у розмірі 51 грн. що в свою чергу взагалі е було предметом розгляду в даній справі. 
Така обставина свідчить про «очевидність» порушень з боку позивача щодо надання належних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
          Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
          Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 в адміністративній справі №160/2477/23 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної 30 листопада 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 01 грудня 2023 року

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров