Ухвала
 
10 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 401/319/23
провадження № 61-14445ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2023 року у складі судді: Макарової Ю. І., та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Дуковський О. Л., Єгорова С. М., у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про зобов`язання припинити нарахування плати за неотримані послуги, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі - ТОВ «Світловодськпобут») про зобов`язання припинити нарахування плати за неотримані послуги.
 
Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 19 червня 2019 року за № 459 позивачці надано дозвіл на улаштування в квартирі АДРЕСА_1 індивідуального опалення та гарячого водопостачання в міжопалювальний період при наявності отримання відповідних технічних умов.
 
03 липня 2019 року складено акт про відключення квартири ОСОБА_1 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який затверджено рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП протокол № 3 від 30 серпня 2019 року.
 
Позивач вказувала, що 01 жовтня 2019 року звернулась до відповідача з письмовою заявою, в якій повідомила про відключення належної їй квартири від мережі ЦО, просила зняти її з абонентського обліку та припинити нарахування плати за надання послуг з теплопостачання. Оскільки ТОВ «Світловодськпобут» не виконав її вимог та продовжив нараховувати плату за послуги, якими сторона не користується, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свої прав.
 
ОСОБА_1 просила зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, а саме з 30 серпня 2019 року.
 
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 серпня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за неотримані послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з 30 серпня 2019 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
04 жовтня 2023 року ТОВ «Світловодськпобут» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 серпня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що в оскарженій постанові апеляційний суд указав, що при перегляді рішення суду першої інстанції ним було ураховано правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 18 листопада 2019 року у справі № 401/2587/18, від 14 лютого 2020 року у справі № 401/799/8, від 31 березня 2021 року у справі № 401/853/20, від 21 вересня 2022 року у справі №401/661/20, від 31 травня 2022 року у справі № 402/1623/20. Разом з тим, у даних справах суди не надавали правової оцінки та не досліджували в ході судового розгляду справ самовільність дій споживачів, які виразилися в недотриманні та порушенні порядку відключення споживачів від послуг з централізованого опалення. Так, позивачу було надано дозвіл на улаштування у квартирі індивідуального опалення при наявності отримання відповідних технічних умов. Згідно з пунктом 8 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 позивач повинен був отримати технічні умови саме у теплопостачальної організації, тобто у ТОВ «Світловодськпобут», що ним зроблено не було, так як він не звертався до відповідача за триманням таких технічних умов. Позивач не попередив ТОВ «Світловодськпобут» про свій намір реалізувати дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення. Не надав для погодження робочий проект реконструкції систем опалення і фактично з яким відповідач ознайомився лише після отримання позовної заяви. ТОВ «Світловодськпобут» має зауваження до проекту позивача і якби даний проект подавався на узгодження з ним, то ТОВ «Світловодськпобут» могло б змогу внести до нього свої зауваження, але цього позивачем зроблено не було чим порушено права теплопостачальної організації на видачу технічних умов і відповідно складання на підставі них проекту реконструкції. З викладеного вбачається, що дії споживача теплової енергії були незаконними, а отже самовільними. Правилами  користування тепловою енергією передбачено, що споживач несе відповідальність за самовільне переобладнання системи теплоспоживання. Позивач грубо порушив діюче законодавство під час відключення своєї квартири від мереж централізованого опалення, не погодивши жодних із своїх дій з теплопостачальною організацією перед тим, як здійснювати ці дії, поставивши фактично перед фактом теплопостачальну організацію про здійснення своїх дій та навіть не запросивши ТОВ «Світловодськпобут» на складання акту відключення квартири від мереж централізованого опалення. Суди всі ці вимоги діючого законодавства проігнорували, не вказавши чому не погоджуються з позицією відповідача. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про зобов`язання припинити нарахування плати.
 
Отже, ця справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
ТОВ «Світловодськпобут» укасаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для відповідача, оскільки у Кропивницькому апеляційному суді склалась різна практика з розгляду подібних справ за участі ТОВ «Світловодськпобут» і, як наслідок, виникає ризик формування різних практик застосування одних і тих же норм права в подібних правовідносинах різними колегіями суддів і мешканці м. Світловодськ і ТОВ «Світловодськпобут» не знають як діяти у подібних правовідносинах. Окрім цього, ТОВ «Світловодськпобут укасаційній скарзі вказує, що суд першої інстанції відніс дану справу до категорії малозначних помилково, оскільки ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження і у справі заявлено вимоги немайнового характеру у зв`язку із чим неможливо визначити ціну позову, тому є всі підстави стверджувати, що справа не належить до категорії малозначних. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та чому справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Окрім цього, посилання у касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково є безпідставними, оскільки в ухвалі Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року відсутні висновки суду про віднесення даної справи до категорії малозначних. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що: скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача, а суд першої інстанції відніс дану справу до категорії малозначних помилково.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюна рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про зобов`язання припинити нарахування плати за неотримані послуги.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                   В. І. Крат
 
                                                                                               І. О. Дундар 
 
                                                                             Є. В. Краснощоков