П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/8391/23	
      
        Головуючий в І інстанції: Левчук О.А.
                                                                                         Дата та місце ухвалення рішення: 23.06.2023 р. м. Одеса

         П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                           суддя-доповідач – Шеметенко Л.П.
                                                           судді – Градовського Ю.М.
                                                           судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті з 01.01.2004 року по 31.10.2005 року - на посаді санітара секційного патологоанатомічного відділення та з 01.11.2005 року по 28.02.2021 рік – на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі:
з дати призначення пенсії з 15.06.2018 року - період роботи в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті з 01.01.2004 року по 31.10.2005 рік - на посаді санітара секційного патологоанатомічного відділення та з 01.11.2005 року по 30.06.2018 рік – на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення; 
з дати перерахунку пенсії з 01.04.2021 року – період роботи з 01.07.2018 року по 28.02.2021 рік - на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті з 01.01.2004 року по 31.10.2005 рік на посаді санітара секційного патологоанатомічного відділення та з 01.11.2005 року по 28.02.2021 року на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі з 15.06.2018 року періоди роботи в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті з 01.01.2004 року по 31.10.2005 року на посаді санітара секційного патологоанатомічного відділення, з 01.11.2005 року по 30.06.2018 року на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення,    а також з    01.04.2021 року період роботи з 01.07.2018 року по 28.02.2021 року на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення, та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858,88 грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначив, що, оскільки, з 01.01.2004 року набрав чинності Закон № 1058, яким не передбачаються пільги у вигляді зарахування стажу в подвійному розмірі для посад, на яких працював позивач, то з 01.01.2004 року відсутні законні підстави для обчислення стажу позивача в подвійному розмірі.
Крім того, апелянт зазначив, що посилання судом першої інстанції на ст. 60 Закону № 1788, як на підставу для зарахування спірних періодів роботи в подвійному розмірі є безпідставними, оскільки, на думку апелянта, положення вказаної статті суперечать положенням ст. 24 Закону № 1058 стосовно порядку обчислення страхового стажу, а тому не можуть бути застосовані.
До суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 – адвоката Семенцова О.І. надійшов відзив, в якому адвокат зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення  Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року – без змін. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером та з 15.06.2018 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
20.03.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив повідомити    яким чином розраховано його загальний стаж при призначенні пенсії, яким чином розраховувався його стаж при перерахунку пенсії та чи враховано в подвійному розмірі стаж його роботи в патологоанатомічному бюро.
На вказану заяву, листом від 04.04.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що з 15.06.2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, обчислену як працюючій особі при страховому стажі 47 років 5 місяців (враховано по 30.06.2018 року).
Також пенсійний орган повідомив позивача, що з 01.04.2021 року його пенсію в автоматичному режимі перераховано при страховому стажі 50 років 1 місяць (враховано по 28.02.2021 року), середньомісячній заробітній платі 5 138,05 грн., визначеній за періоди з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 року по 30.06.2018 року згідно даних персоніфікованого обліку. 
Так, розмір пенсії з 01.03.2023 року становить 2 791,09 грн., де: розмір пенсії за віком – 2 573,29 грн., доплата за 15 років понаднормового стажу – 217,80 грн. 
Крім того, ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що страховий стаж до 1 січня 2004 року обчислюється з урахуванням норм ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». На зазначених підставах періоди роботи позивача в Одеському обласному патологоанатомічному бюро з 02.09.1993 року по 22.03.1994 рік та в Об`єднаній дорожній лікарні з 23.03.1994 року по 31.12.2003 рік зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі. 
Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 року немає правових підстав, оскільки це не передбачено ст. 24 Закону.
Не погодившись з діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті з 01.01.2004 року по 31.10.2005 року - на посаді санітара секційного патологоанатомічного відділення та з 01.11.2005 року по 28.02.2021 рік – на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що зарахування спірного періоду роботи позивача до страхового стажу в подвійному розмірі передбачено ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому, таке зарахування не пов`язано із набранням чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) №1058-IV від 09.07.2003 року.
Так, ст. 8 Закону №1058-IV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно приписів ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004 року. 
До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII).
Так, відповідно до ст. 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається із записів копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , останній працював в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті в період з 01.01.2004 року по 31.10.2005 роки на посаді санітара секційного патологоанатомічного відділення та з 01.11.2005 року по 28.02.2021 року    – на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення.
Так, колегія суддів зазначає, що відповідач не заперечує факт роботи позивача в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті у спірні періоди на вказаних посадах.
Разом з тим, відповідач відмовив проводити обчислення стажу позивача в подвійному розмірі після 01.01.2004 року, посилаючись на те, що таке обчислення не передбачено ст.24 Закону №1058-IV.
Так, колегія суддів зазначає, що у постанові від 03.11.2021 року по справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення», вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення» був прийнятий раніше за Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті з 01.01.2004 року по 31.10.2005 року - на посаді санітара секційного патологоанатомічного відділення та з 01.11.2005 року по 28.02.2021 рік – на посаді молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення, оскільки ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час, а положення ст.24 Закону №1058-IV не скасовують та не зупиняють її дію.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що робота позивача у спірні періоди на посадах санітара секційного патологоанатомічного відділення та молодшої медсестри секційного патологоанатомічного відділення, дає йому право на перерахунок пенсії із зарахуванням стажу спірних періодів роботи у подвійному розмірі, а дії відповідача, що полягають у нездійсненні такого перерахунку, є протиправними.
Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області щодо того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періоду його роботи з 01.01.2004 року в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони базуються на не правильному тлумаченні норм чинного законодавства, та є такими, що не спростовують правильності висновків рішення суду першої інстанції.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 26.10.2023 р.

Суддя – доповідач:                                                                                  Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                       Ю.М. Градовський

        Суддя:                                                                                                        І.О. Турецька