Номер провадження: 22-ц/813/6509/23 
Справа № 492/269/21
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н. Д.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року                                                                 м. Одеса

       Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                       Назарової М.В.,
суддів:                                                        Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря                                Пересипка Д.В.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідачі – Арцизька міська рада, Кам`янський заклад дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - директорка Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради Максименко Світлана Георгіївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в м. Одеса в порядку спрощеного провадження 
апеляційну скаргу Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради
на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 квітня 2023 року, ухваленого Арцизьким районним судом Одеської області у складі: судді Гусєвої Н. Д. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Арцизької міської ради, Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - директорка Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради Максименко Світлана Георгіївна, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі,                  
                        
                                       в с т а н о в и в:

У березні 2021 року позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що 16 лютого 2021 року її незаконно звільнено з посади двірника Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією. 
Посилаючись на те, що під час звільнення не було дотримано вимоги щодо її працевлаштування, трудову книжку видано в день звільнення на загальних зборах трудового колективу, позивачка, збільшивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, просила суд залучити до участі у справі співвідповідача Кам`янський заклад дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - директорку Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради ОСОБА_3 , поновити її на посаді двірника Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради, стягнути з Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.
Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 03 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Кам`янський заклад дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - директорку Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради Максименко Світлану Георгіївну.
До суду від відповідача Арцизької міської ради надійшов відзив, в якому представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що на підставі рішення Арцизької міської ради № 22-VІІІ від 08 грудня 2020 року розпочато процедуру реорганізації Кам`янської сільської ради шляхом приєднання до Арцизької міської ради, у зв`язку з чим 09 грудня 2020 року Відділ освіти, молоді та спорту Арцизької міської ради звернувся з листом № 01-01/01-А до Арцизької районної організації профспілки працівників освіти і науки України щодо можливого майбутнього скорочення та наступного звільнення працівників закладів дошкільної освіти. Арцизька районна організація профспілки працівників освіти і науки України надала згоду на послідовні дії керівників закладів освіти Арцизької міської ради про наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією та скорочення штату працівників закладів дошкільної освіти. Працівників Кам`янської сільської ради було попереджено про наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією, 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 ознайомлено з розпорядженням про наступне вивільнення. 26 січня 2021 року прийнято рішення № 133-VІІІ «Про внесення змін та доповнень до рішення Арцизької міської ради № 74-VІІІ від 24 грудня 2020 року, відповідно до якого з 01 січня 2021 року до 16 лютого 2021 року штатний розпис Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради визначено у кількості 19,5 штатних одиниць, п.п. 1.1.6 цього ж рішення від 17 лютого 2021 року штатний розпис визначено у кількості 17 штатних одиниць, скорочено чисельність посад на 2,5 штатних одиниць. Профспілковим комітетом Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради було розглянуто подання № 01 від 28 січня 2021 року та надано згоду на розірвання трудового договору з працівниками закладу, у тому числі з ОСОБА_1 . На підставі наказу № 6-К від 15 лютого 2021 року трудовий договір з ОСОБА_1 розірвано з 16 лютого 2021 року. Всі наявні посади у відповідності до штатного розпису були укомплектовані, тому запропонувати ОСОБА_1 посаду не було можливості. Крім того, представник просив відмовити у позові до відповідача Арцизької міської ради як до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем є особа, з якою позивачка перебувала у трудових відносинах. Просив також відмовити у задоволенні позову до відповідача Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради у зв`язку з пропуском строку позовної давності, зазначивши, що позивачка мала звернутися до суду з позовом не пізніше 16 березня 2021 року, а клопотання про залучення у якості співвідповідача безпосереднього роботодавця було подано до суду лише 13 травня 2021 року, тобто після спливу строку встановленого ст. 233 КЗпП України.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 13 квітня 2023 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 26 травня 2023 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 до Арцизької міської ради, Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору директорки Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради ОСОБА_3 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі задоволено частково.
Поновлено   ОСОБА_1 на посаді двірника Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради.
Стягнуто з Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 лютого 2021 року по 16 лютого 2022 року в розмірі 68103 (шістдесят вісім тисяч сто три) гривні 72 копійки з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.
В частині вимог до Арцизької міської ради та в частині вимог про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу відмовлено.
Судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд допустив негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді двірника Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради та в частині стягнення з Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради на користь   ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць. 
В апеляційній скарзі Кам`янський заклад дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради просить скасувати оскаржуване рішення суду як незаконне, необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог до Арцизької міської ради, при цьому в рішенні не оговорюються, які ж це були вимоги, оскільки у позові не міститься визначення, які ж позовні вимоги висунуто до відповідача Арцизької міської ради, а які – до відповідача Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради. Тобто суд в порушення принципу диспозитивності самостійно вирішив, які позовні вимоги висунуто позивачем до кожного з відповідачів. 
Вважає, що суд помилково прийняв до уваги і посилався у рішенні на додаткові пояснення позивача, які по своїй суті є новим позовом з новими підставами та обґрунтуванням, в яких, зокрема, було конкретизовано, що кошти за вимушений прогул позивач бажає стягнути з відповідача Арцизької міської ради. Між тим, суд не надав правову оцінку цим «поясненням» і, навпаки, посилається на них як на процесуальні документи.
Також вказує, що суд, в порушення норм ЦПК щодо строків та порядку подання та витребування доказів, задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та зробив свої висновки по суті справи, посилаючись на неналежні докази, отримані в порушення вимог процесуального закону. 
Вважає, що суд, задовольняючи позовні вимоги про поновлення на роботі позивача, абсолютно свавільно визначив суму похідної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так доходи позивача суд узяв з двох різних джерел: перше – довідка відділу освіти, молоді та спорту Арцизької міської ради від 02.04.2021 № 01-01/190, але в ній немає відомостей про доходи за грудень 2020 року; друге – довідка про доходи, видана Кам`янським старостинським округом Арцизької міської ради. Суд для розрахунку узяв дохід за січень з першого джерела, а дохід за грудень – з другого джерела. Вважає наведене є суттєвим порушенням, яке призвело до абсолютного викривлення суми середнього заробітку.
Довідка, видана Кам`янським старостинським округом Арцизької міської ради, який не є роботодавцем позивача, не є правонаступником роботодавця позивача, і не мав права взагалі видавати таку довідку, яка передбачена для врегулювання порядку оформлення та видачі суб`єктами підприємницької діяльності - фізичними та юридичними особами довідок про доходи для подання в органи праці та соціального захисту населення та підтвердження суми загального доходу при призначенні соціальної допомоги та житлових субсидій, а не для обчислення середнього заробітку за вимушений прогул. Тому вважає, що суд мав відмовити у задоволенні цієї похідної вимоги, оскільки середня заробітна плата не могла бути ним обчислена внаслідок того, що позивач всупереч вимогам ЦПК не подала у якості доказів відповідний документ на підтвердження своїх вимог.
Вважає, що сума стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу і період, за який вона розрахована судом, також є необґрунтованими, зазначивши, що у такому тривалому судовому процесі немає жодної вини відповідача. Крім цього, стягуючи з відповідача суму за вимушений прогул, суд не з`ясував, чи отримувала позивачка дохід за період розгляду справи з інших джерел: чи влаштувалася вона на іншу роботу, або перебувала на обліку у Державній службі зайнятості та отримувала там відповідні кошти, з огляду на те, що сума коштів, отриманих від Державної служби зайнятості мала відрахуватись від суми, яку суд нараховує як оплату вимушеного прогулу. 
Крім того, зазначає, що суд мав застосувати строк позовної давності, встановлений ст. 233 Кодексу законів про працю України, про що заявляв представник відповідача Арцизької міської ради, оскільки відповідача було звільнено з роботи 16 лютого 2021 року, а клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача безпосереднього роботодавця позивача, який і має відповідати за позовом, було подано до суду 13 травня 2021 року, тобто після спливу місячного строку, встановленого ст. 233 Кодексу законів про працю України, в той час як подання позову до неналежного відповідача не перериває сплив строку позовної давності, отже строк звернення з вимогами до дитячого закладу, який є належним відповідачем, є пропущеним.
08 червня 2023 року на адресу Одеського апеляційного суду від Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради надійшло клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2023 року клопотання Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради про доповнення або зміну апеляційної скарги на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 квітня 2023 року залишено без розгляду.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В судовому засіданні представник відповідача Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради – Афанасьєв А.О. доводи скарги підтримав, просив її задовольнити. 
В судове засідання інші учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 у поданій до суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, а рішення суду – без змін, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Представник позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_4 та відповідач Арцизька міська рада є користувачами підсистеми Електронний суд, судове повідомлення про розгляд справи доставлено до їх електронних кабінетів 16 листопада 2023 року о 21:05:41 та 15 листопада 2023 року о 10:22:40 відповідно та підтверджено довідкою про доставку електронного кабінету електронного документу (а.с. 80,84 т. 3).
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
Судом встановлено та ніким по справі не оспорюється, що позивачка ОСОБА_1 на підставі наказу директора Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради № 51 від 02 серпня 2010 року призначена на посаду двірника дитzчого садка на 1,0 ставки з 02 серпня 2010 року, що підтверджується витягом з наказу №51 від 02 серпня 2010 року та відповідним записом в трудовій книжці позивачки (а.с. 7-8, 75 т.1).
Відповідно до статуту Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради заклад є комунальною власністю Арцизької міської ради, що забезпечує потреби громадян громади у дошкільній освіті (а.с. 44-60, т. 1).
Як вбачається з штатного розпису на 2020 рік, кількість штатних одиниць у Кам`янському закладі дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради складала 19,5, з яких посада двірника 1 штатна одиниця (т. 1 а.с. 77).
Згідно з рішенням Арцизької міської ради № 22-VІІІ від 08 грудня 2020 року розпочато реорганізацію Кам`янської сільської ради шляхом приєднання до Арцизької міської ради. Арцизька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Кам`янської сільської ради (а.с. 27-30, т. 1, а.с. 25-28, т. 2).
У зв`язку із реорганізацією Кам`янської сільської ради на підставі розпорядження Арцизької міської ради № 128-к від 14 грудня 2020 року працівників дошкільного навчального закладу Кам`янської сільської ради згідно зі списком попереджено про наступне вивільнення (а.с. 61, т. 1, а.с. 29-30, т. 2).
Рішенням Арцизької міської ради № 74-VІІІ від 24 грудня 2020 року «Про затвердження структури та чисельності установ та закладів відділу освіти, молоді, та спорту на 2021 рік» затверджено і введено в дію з 01 січня 2021 року штатний розпис закладів освіти, зокрема, «Надання дошкільної освіти» - 296,5 штатних одиниць (а.с. 33, т. 1, а.с. 24 т. 2). 
Згідно штатного розпису на 01 січня 2021 року кількість штатних одиниць у Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради склало 19,5, з яких посада двірника 1 штатна одиниця (а.с. 25, т. 1).
На підставі рішення Арцизької міської ради № 133-VIII від 26 січня 2021 року внесено зміни та доповнення до зазначеного рішення міської ради, а саме п. 1.1. викладено в такій редакції, зокрема, «Надання дошкільної освіти» - 298 штатних одиниць, з них Кам`янський заклад дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради 19,5 штатних одиниць (а.с. 34-35, т. 1).
Як вбачається з штатного розпису на 17 лютого 2021 року, кількість штатних одиниць у Кам`янському закладі дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради у 2021 рік зменшилась до 17 одиниць, скорочено 2,5 штатних одиниць, зокрема, 1 посада бухгалтера (0,5 ставки) та 2 посади охоронця (а.с. 26, т. 1).
Відповідно до листа особистого ознайомлення з розпорядженням № 128-к від 14 грудня 2020 року, персонального попередження ОСОБА_1 було ознайомлено під особистий підпис про наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією Кам`янської сільської ради та скороченням штату працівників (а.с. 62, 63, т. 1, а.с. 32, т. 2). 
Згідно з п. 10 колективного договору № 305 від 20 лютого 2014 року, укладеного між адміністрацією Кам`янського дошкільного навчального закладу «Колосок» і Профспілковим комітетом, звільнення працівників за ініціативою адміністрації здійснюється за попереднім погодженням з профспілковим органом згідно з чинним законодавством (а.с. 39-55, т. 2).
З метою отримання згоди на попередження про наступне звільнення працівників закладів дошкільної освіти начальником відділу освіти, молоді та спорту 09 грудня 2020 року направлено повідомлення до голови Арцизької організації профспілки працівників освіти і науки України (а.с. 31, т. 1).
Як вбачається з витягу із протоколу засідання президії Арцизької районної організації профспілки працівників освіти і науки України № 11 від 13 грудня 2020 року, надано згоду на послідовні дії керівників закладів освіти Арцизької міської ради про наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією та скорочення штату працівників закладів дошкільної освіти (а.с. 32, т. 1).
26 січня 2021 року директоркою Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради ОСОБА_3 внесено голові профспілкового комітету ЗДО «Колосок» повідомлення про надання згоди на звільнення, в тому числі, ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності працівників 16 лютого 2021 року (а.с. 36-37, т. 1).
Як вбачається з витягу із протоколу засідання профспілкового комітету Кам`янського закладу дошкільної освіти «Колосок» Арцизької міської ради № 02 від 28 січня 2021 року, надано згоду на розірвання трудового договору у зв`язку з реорганізацією установи з ОСОБА_1 , про що повідомлено директорку Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради ОСОБА_3 (а.с. 38, 39-40, т. 1).
На підставі наказу № 6-К від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звільнено 16 лютого 2021 року, у зв`язку з скороченням штату працівників, згода профспілкового комітету з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за __ (не зазначено) календарних днів про що позивачку було ознайомлено під підпис та видано трудову книжку (а.с. 64, 134-135, 136 т. 1).
Відповідно до пояснювальної записки директорки Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради ОСОБА_3 , у Кам`янському закладі дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради штатна кількість склала 17 одиниць, було заплановано скоротити чисельність та штат працівників (а.с. 41-43, т. 1).
Як вбачається з характеристики на ОСОБА_1 , остання працювала у дошкільному закладі освіти 11 років на посаді двірника, не дотримувалась санітарно-гігієнічних норм утримання території та подвір`я, відмовлялася прибирати ігрові майданчики (а.с. 65, т. 1).
Згідно листа Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради № 15 від 06 вересня 2022 року на момент звільнення позивачки ОСОБА_1 вакантних посад не було (а.с. 36, 37, т. 2).
Як вбачається з довідки № 01-01/190 від 02 квітня 2021 року, виданої Відділом освіти, молоді та спорту Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області, про доходи ОСОБА_1 , заробітна плата позивачки за січень 2021 року за 19 робочих днів становила – 6000,00 грн, за лютий 2021 року за 12 робочих днів – 3760,20 грн, всього 9760,20 грн, розрахована середньоденна заробітна плата становить 314,85 грн, середньомісячна – 5037,52 грн (а.с. 74 т. 1).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що на час звільнення ОСОБА_1 наказом № 16-к від 15 лютого 2021 року у зв`язку зі скороченням штату посада двірника, яку займала позивачка, залишалася у штатному розписі, і скорочення штату проведено не було, зокрема, було скорочено 1 посаду бухгалтера (0,5 ставки) та 2 посади охоронця, однак посада двірника у новому штатному розписі станом на 17 лютого 2021 року залишалася у кількості – 1 посада, тому звільнення позивачки відбулося без законної підстави. Крім того, позов подано у межах строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України, позовні вимоги є обґрунтованими, звільнення ОСОБА_1 відбулося без законної підстави, оскільки встановлення відсутності скорочення чисельності або штату працівників є безумовною та достатньою підставою для поновлення на роботі звільненого за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України працівника. Вказане має наслідком у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України поновлення ОСОБА_1 на роботі на попередній посаді та стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах одного року з дня подання позову, оскільки розгляд справи тривав більше року, у тому разі і з вини позивачки.
Переглядаючи вказане рішення суду за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу законності звільнення позивачки у зв`язку із скороченням штату та, як наслідок, стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Аналіз змісту апеляційної скарги свідчить про те, що предметом перегляду є рішення суду в частиys позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах річного строку, що оскаржується відповідачем – Кам`янським закладом дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради, які задоволені. 
В іншій частині рішення, в якій позивачці відмовлено у задоволенні позову, апеляційна скарга не містить доводів.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
При розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, з його згоди, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 квітня 2021 року у справі N 444/2600/19 (провадження N 61-13999св20), від 22 липня 2021 року у справі N 456/57/20 (провадження N 61-6288св21), від 23 липня 2021 року у справі N 766/12805/19 (провадження N 61-7098св21), від 27 серпня 2021 року у справі N 712/10548/19 (провадження N 61-10299св21), від 09 грудня 2021 року у справі N 646/2661/20 (провадження N 61-7496св21).
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
У правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі N 6-40цс15, зазначено, що оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Близький за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2011 року у справі N 6-45цс11 та Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі N 800/538/17 (провадження N 11-431асі18).
Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
Відповідно до частини сьомої статті 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
Частиною шостою статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" визначено, що рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.
За змістом зазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування відмови у звільнені працівника з підстав, вказаних у поданні роботодавця. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.
Суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість виключає виникнення такого права.
Обґрунтованість рішення профспілкового органу суд повинен оцінювати виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, стаття 2 ЦПК України).
Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.
Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей.
Гарантії працівників при незаконному звільненні з роботи та порушенні порядку їх звільнення з роботи визначені законодавцем у статті 235 КЗпП України.
Чисельність працівників - це списовий склад працівників, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 07 квітня 2011 року N 114/06/187-11).
Штат працівників - це сукупність посад, установлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.
Факторами, якими може бути зумовлена потреба скорочення чисельності або штату працівників є, зокрема: наміри роботодавця матеріально стимулювати працівників для здійснення потрібного обсягу робіт меншою кількістю персоналу через суміщення професій (посад), розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваної роботи, для чого працівникам встановлюються відповідні доплати за рахунок утвореної економії фонду заробітної плати; вдосконалення виробництва за допомогою автоматизації виробничих процесів, упровадження яких зумовлює зменшення кількості працівників певних професій і спеціальностей, потрібних для виконання роботи; перепрофілювання підприємства; зменшення обсягу виробництва продукції; інші несприятливі фактори та кризові явища у соціально-економічному розвитку суспільства.
З огляду на викладене скорочення чисельності працівників і скорочення штату підприємства - поняття не тотожні, оскільки зі скороченням чисельності майже завжди відбувається скорочення штату і зміна чисельності працівників відповідно відображається у штатному розписі. А при скороченні штату чисельність може не тільки не зменшитися, а інколи навіть збільшитися.
Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 лютого 2020 року у справі N 761/25605/17.
Процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору.
Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.
При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі N 201/6689/19 (провадження N 61-5965св20).
Відповідно до статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.
Суд першої інстанції вірно встановив, що з матеріалів справи вбачається, що на час звільнення ОСОБА_1 наказом від № 6-К від 15 лютого 2021 року у зв`язку зі скороченням штату посада двірника, яку займала позивачка залишалась у штатному розписі і скорочення штату проведено не було, зокрема, було скорочено 1 посаду бухгалтера (0,5ставки) та 2 посади охоронця, однак посада двірника у новому штатному розписі станом на 17 лютого 2021 рік залишилась у кількості 1 посада.
Скорочення штату передбачає зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо, однак судом встановлено, що кількість штатних одиниць двірника не змінилися, що підтверджується штатними розписами до скорочення та після, які є в матеріалах справи (т. 1 а.с. 25, 77).
Отже, суд встановив, що у Кам`янському закладі дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради відбулися зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників (підстава звільнення позивачки), але посада двірника у новому штатному розписі залишилася та кількість посад двірника не зменшилася.
Враховуючі вищенаведені правові норми та встановлені обставини справи колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, який правильно вважав, що у відповідача дійсно мали місце зміни (скорочення) штату працівників, за наслідком яких не відбулося скорочення посади, яку займала позивачка.
Вказану відсутність підстав для звільнення позивачки за п. 1 ст. 40 КЗпП України відповідач як роботодавець фактично не оспорює, оскільки скарга не містить жодного доводу з цього приводу.
Саме вказане є визначальним для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом порядку збирання доказів по справі, витребування їх з власної ініціативи, ненадання доказів позивачкою під час звернення до суду, та покладення зібраних судом доказів в основу рішення не узгоджується із принципами змагальності сторін, диспозитивності, коли суд має вирішувати справу на підставі наданих сторонами доказів, не спростовують правильного висновку суду про відсутність підстав для розірвання з позивачкою трудового договору з підстави скорочення її штатної одиниці. 
Предметом доказування по справі є саме зазначена зміна в організації виробництва і праці, що суд першочергово зобов`язаний з`ясувати для правильного вирішення справи, і таке може бути здійснено лише за допомогою належних і допустимих доказів, якими є штатні розписи відповідача, і вказане суд має здійснювати саме зберігаючи об`єктивність і неупередженість в силу вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України, а всі докази по справі у трудовому спорі знаходяться саме у роботодавця.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 9  Конвенція Міжнародної організації праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, у процедурі оскарження рішень про припинення трудових договорів щоб тягар доведення необґрунтованості звільнення не лягав лише на працівника, методами,  зазначеними в статті 1 цієї Конвенції, передбачено першу або другу чи обидві такі можливості: a) тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.
Вказана Конвенція  Ратифікована постановою ВРУ від 04.02.1994, № 3933-XI.
Щодо доводу про самостійне вирішення судом, які позовні вимоги заявлені позивачкою до кожного з позивачів, то таке також не ґрунтується правозастосовній практиці Верховного Суду, зокрема його Великої Палати щодо таких аспектів, як «Суд знає закони» та змагальність сторін: баланс та взаємодія. Так, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 04 грудня 2019 року (справа 917/1739/17)зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Принцип «jura novit curia» відомий в судочинстві ще з римських часів та є своєрідним «наріжним каменем» роботи суду в будь-якій державі. Вказаний принцип за своєю сутність зводиться до надання судом власної правової кваліфікації спору, яка може і не співпадати з позиціями сторін. Таке неспівпадіння саме по собі не може бути підставою для відмови у позові (ширше – відмови відновити порушене право).
Отже, виходячи з того, що позивачка звернулася до суду із позовом про поновлення її порушених трудових прав та зазначила відповідачами як Арцизьку міську раду, так і Кам`нський заклад дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизьколї міської ради, то саме на суд в такому випадку покладено обов`язок розглянути справу по суті та вирішити вказані позовні вимоги до належного позивача, яким є саме роботодавець ОСОБА_1 .
Як помилковим є і посилання заявника на незастосування судом до виниклих спірних правовідносин сторін строку позовної давності за клопотанняv відповідача Арцизької міської ради, оскільки таке не ґрунтується на вимогах закону.
Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частини перша, друга статті 233 КЗпП, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2023 року в справі № 593/1156/21 (провадження № 61-11963св23).
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 1 Глави XIX «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» КЗпП України).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: від 25 квітня 2023 року в справі № 380/15245/22 (адміністративне провадження № К/990/5056/23) зазначено, що: «відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.
Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину».
У постанові Верховного Судув складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року в справі № 212/5018/20 вказано, що: «доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 пропущено строк для звернення до суду, є безпідставними.
Суд апеляційної інстанції правильно відхилив аналогічні доводи апеляційної скарги заявника, пославшись на те, що згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року КЗпП України доповнено главою XIX, згідно з якою під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Отже, звернувшись до суду з позовом 16 березня 2021 року - під час дії карантину -позивачка не пропустила місячний строк, оскільки вказаний строк продовжується на строк дії карантину.
Тому помилковим є і посилання заявника на те, що з позовом до закладу дошкільної освіти ОСОБА_1 звернулася поза межами місячного строку.
Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст. 235 КЗпП України під час розгляду справи, колегія суддів на усунення вказаного за клопотанням представника заявника – Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради зобов`язала останнього надати отриману від відділу освіти, молоді та спорту Арцизької міської ради довідку про заробітку плату позивачки ОСОБА_1 на посаді двірника вказаного дошкільного закладу у відповідності до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100.
Така довідка надана, і колегією суддів перевірено, що розрахований на підставі належно виданої відповідним органом довідки за грудень 2020 року та січень 2021 року заробітку позивачки у розмірі 5000 грн та 6624,73 відповідно з відпрацьованими робочими днями у кількості 22 та 19 днів, середньоденний заробіток становить 283,53 грн.
Розрахований таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 70882,50 грн в межах річного строку, визначеного судом з урахуванням обставин справи та поведінки сторін, проте оскільки позивачем розрахунок середнього заробітку, зроблений судом, не оскаржується, а колегія суддів не може погіршити становище заявника, то рішення в цій частині також підлягає залишенню без змін.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення – без змін є ухвалення судом рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення – без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кам`янського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Колосок» Арцизької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови - 24 листопада 2023 року.

Головуючий                                                                               М.В. Назарова

Судді:                                                                                        В.А. Коновалова

                                                                       В.В. Кострицький