Постанова
Іменем України 
 
30 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 686/21365/21
провадження № 61-5659св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                   Коротуна В. М.,
 
учасники справи:            
позивач (відповідач за зустрічним позовом) -  ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,
відповідачі за первісним та зустрічним позовом - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницька районна державна адміністрація, ОСОБА_3 , Садівниче товариство «Сонячний»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 березня 2023 року у складі колегії суддів: Грох Л. М.,                 Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Садівничого товариства «Сонячний» (далі - СТ «Сонячний»), в якому просила витребувати земельну ділянку кадастровий номер 6825088400:05:002:0315 загальною площею 0,12 га цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території Стуфчинецької сільської ради, СТ «Сонячний», АДРЕСА_1 із незаконного володіння  ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та СТ «Сонячний» у власність ОСОБА_1 .
Свої вимоги обґрунтовувала тим, щона підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 листопада 2008 року є власником земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 6825088400:05:002:0315 та користується нею протягом 14 років.
У 2019 році дізналася, що її земельна ділянка на кадастровій карті знаходиться в іншому місці та з іншими координатами поворотних точок.
Згідно державного акта та технічної документації вказана земельна ділянка розташована у неправильному місці й відділ у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив, що при перенесенні земельної ділянки на вірне місце розташування земельна ділянка має перетин із земельними ділянками з кадастровими номерами 68250088400:05:002:0321 та 6825088400:002:0061. Відомості про ці земельні ділянки були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку.
Відповідно до схеми земельних ділянок, виготовленої сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_4 , земельна ділянка кадастровий номер 68250088400:05:002:0321, яка належить                    ОСОБА_3 , та земельна ділянка з кадастровим номером 6825088400:002:0061, яка належить ОСОБА_2 , - частково розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 6825088400:05:002:0315, що належить їй ( ОСОБА_1 ).
Вказувала, що внаслідок дій відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, який допустив помилки при внесенні її земельної ділянки в кадастрову карту, та наступних дій відповідачів, які набули право власності по координатах, у межах яких знаходиться її земельна ділянка, порушено її право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 6825088400:05:002:0315.
Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , СТ «Сонячний» про визнання недійсними і скасування розпорядження, державного акта, скасування державної реєстрації земельної ділянки, державної реєстрації права.
Посилався на те, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061, яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 18 вересня 2019 року.
На підставі рішення Стуфчинецької сільської ради від 02 червня 1995 року № 6 ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.12 га, що розташована на території Стуфчинецької сільської ради у                        СТ «Сонячне».
26 грудня 2007 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу відчужив цю земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061 на користь ОСОБА_6 й останнійотримав у власність цю земельну ділянку на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 02 квітня 2008 року № 365/08.
Згідно з протоколом електронних торгів від 25 липня 2019 року з продажу земельної ділянки площею 0,1236 га, кадастровий номер 6825088400:05:002:0061, переможцем торгів став він ( ОСОБА_2 ).
Враховуючи, що ОСОБА_1 отримала земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 у власність пізніше, у жовтні 2008 року, то саме розпорядження Хмельницької райдержадміністрації від 01 жовтня 2008 року № 1255/08 порушує його право на вказану земельну ділянку внаслідок накладення на неї земельної ділянки з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315, що належить ОСОБА_1 .
Посилаючись на наведене, просив:
-  визнати недійсним і скасувати розпорядження Хмельницької райдержадміністрації від 01 жовтня 2008 року № 1255/08-р про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 ; 
- визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 10 листопада 2008 року серії ЯЗ № 091645, виданий ОСОБА_1 ; 
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію прав згідно запису від 07 серпня 2017 року                             № 21783901, припинивши право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 площею 0,12 га; 
- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 площею 0,12 га.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                  08 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсним та скасовано розпорядження Хмельницької райдержадміністрації від 01 жовтня 2008 року № 1255/08-р про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 .
Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку від 10 листопада 2008 року серії  ЯЗ №091645, виданий ОСОБА_1 .
Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію прав згідно запису від 07 серпня 2017 року                              № 21783901.
Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 площею 0,12 га. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 пізніше, ніж первісні власники земельних ділянок з кадастровими номерами 6825088400:05:002:0321 та 6825088400:05:002:0061, що на теперішній час належать відповідачам, а, отже, не довела, що її право порушується відповідачами. 
Суд зазначив, що наявність зареєстрованого права власності позивачки на її земельну ділянку у Державному реєстрі свідчить, що обраний нею спосіб захисту (витребування земельної ділянки) є неналежним. При прийнятті оспорюваного розпорядження про передачу спірної ділянки ОСОБА_1 . Стуфчинецька сільська рада  вже прийняла рішення від 02 червня                        1995 року № 6 та видала 05 червня 1995 року державний акт первісному власнику земельної ділянки з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061, що належить ОСОБА_2 . За таких обставин суд дійшов висновку про визнання недійсними та скасування цих розпоряджень та державного акта, виданого ОСОБА_1 , а також скасував державну реєстрацію її земельної ділянки з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 та державну реєстрацію її права власності на ділянку як такі, що порушують право власності ОСОБА_2 .
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2023 року вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 березня 2023 року за наслідком розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2022 року в частині задоволення зустрічного позову та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , СТ «Сонячний» про визнання недійсними і скасування розпорядження, державного акта, скасування державної реєстрації земельної ділянки, державної реєстрації прав відмовлено.
В решті рішення залишено без змін.
Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2023 року змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 500 грн понесених витрат на правничу допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 448,00 грн понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.
Апеляційний суд виходив із недоведеності ОСОБА_1 тих обставин,, що відомості про її земельну ділянку під час внесення їх до Державного земельного кадастру не відповідали існуючим характеристикам виділеної їй ділянки в натурі (на місцевості). Відтак дані про суміжних землекористувачів у описі меж її земельної ділянки (від А до Б - землі ОСОБА_7 ), що збігаються з даними правовстановлюючого документа первісного власника на земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061, не спростовують висновку про недоведеність порушення права ОСОБА_2 . Фактичне користування ОСОБА_1 земельною ділянкою, яка частково накладається на земельну ділянку ОСОБА_2 з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061, не є підставою для задоволення заявлених ОСОБА_2 вимог.
У решті апеляційний суд погодився х рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Окрім того, апеляційний суд змінив додаткове судове рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17 квітня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Сергійчук Ю. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні зустрічних вимог та залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 370/238/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі                         № 910/10987/18 та постанові Верховного Суду України від 20 квітня                   2016 року в справі № 6-2824цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, касаційна скарга містить посилання на порушення судами норм процесуального права, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Зміст касаційної скарги свідчить про те, що постанова апеляційного суду  оскаржуються лише в частині вирішення зустрічного позову,, в іншій частині не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядаються (частина перша статті 400 ЦПК України).
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішення спору.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, якими підтверджується набуття ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою в                           СТ «Сонячний», а тому вона не довела, що набула право користування земельною ділянкою раніше первісного власника земельної ділянки з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061  ОСОБА_5 .
Також відсутні будь-які докази, про які зазначено у постанові суду апеляційної інстанції, щодо наявності у ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, як члена СТ «Сонячний» у 90- х роках, площею 0,12 га.
Враховуючи, що ОСОБА_1 отримала земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 у власність лише у жовтні 2008 року, тому розпорядження Хмельницької райдержадміністрації від 01 жовтня                       2008 року № 1255/08-р порушує право власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 , яка була сформована та набута у власність (первинна реєстрація) на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 05 червня 1995 року.
Доводи інших учасників справи
ОСОБА_1 подала відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 686/21365/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Садівничого товариства «Сонячний» про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , Садівничого товариства «Сонячний» про визнання недійсними і скасування розпорядження, державного акта, скасування державної реєстрації земельної ділянки, державної реєстрації права.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
Суди встановили, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 01 жовтня 2008 року № 1255/08-р ОСОБА_1   передано у власність земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва у СТ «Сонячний» на території Стуфчинецької сільської ради, на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 від 10 листопада 2008 року серії ЯЗ №091645.
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20 грудня 2019 року відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 внесено до Державного земельного кадастру 11 березня 2017 року відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта та надання у власність земельної ділянки, розробленої ПФ «П.В.М.». Координати поворотних точок меж даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відповідають координатам поворотних точок меж даної земельної ділянки згідно документації із землеустрою, яка наявна у місцевому фонді документації із землеустрою. При перенесенні земельної ділянки на правильне місце розташування земельна ділянка має пересічення згідно даних Державного земельного кадастру із земельними ділянками з кадастровими номерами 6825088400:05:002:0321 та 6825088400:05:002:0061.
Земельна ділянка з кадастровим номером 6825088400:05:002:0321 на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 листопада 2014 року, укладеного з ОСОБА_8 , яка, в свою чергу, набула право власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 109084, виданого 22 вересня                          2008 року на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 08 вересня 2008 року № 1111/08-р.
Земельна ділянка з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061 на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 18 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі № 1377, який, у свою чергу, 25 липня 2019 року прибав цю земельну ділянку на електронних торгах та яка належала ОСОБА_9 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №985474, виданого 10 червня 2008 року на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 02 квітня 2008 року № 365/08.
ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0061 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2007 року, укладеного зі ОСОБА_5 , якому належала земельна ділянка згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 05 червня 1995 року, виданим на підставі рішення Стуфчинецької сільської ради  від 02 червня 1995 року № 6 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 347.
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 370/238/16-ц, від                         24 січня 2020 року в справі № 910/10987/18 та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2824цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); посилання на порушення судами норм процесуального права, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі                                № 520/15132/19 (провадження № 61-14687св20) зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Отже, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Тому на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту. 
У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі                                  № 676/3272/19 (провадження № 61-5967св22) зазначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). 
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.
Наведений висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у справі                                № 911/714/18, від 13 жовтня 2020 року у справі № 911/1413/19 та від                    26 серпня 2021 року у справі № 924/949/20, від 10 січня 2023 року у справі      № 297/2159/17.
У частині третій статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно частини першої статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 166 ЗК України).
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 166 ЗК України).
У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, щорозпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації                               від 01 жовтня 2008 року № 1255/08-р ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва у СТ «Сонячний» на території Стуфчинецької сільської ради, на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 від 10 листопада 2008 року серії                             ЯЗ № 091645
Також суд установив, що  ОСОБА_1 дійсно набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825088400:05:002:0315 пізніше, ніж первісні власники земельних ділянок з кадастровими номерами 6825088400:05:002:0321 та 6825088400:05:002:0061, що зараз належать відповідачам. Разом з тим ця обставина не має вирішального значення, оскільки і ОСОБА_1 , і первісні власники земельних ділянок 6825088400:05:002:0321 та 6825088400:05:002:0061 мали їх у користуванні як члени Садівничого товариства «Сонячний» і в подальшому набули їх у власність в порядку приватизації.
Відомості про земельну ділянку ОСОБА_1 (кадастровий номер 6825088400:05:002:0315) перенесено до Державного земельного кадастру відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту та надання у власність земельної ділянки, розробленої ПФ «П.В.М.».
Відомості про земельну ділянку ОСОБА_2 (кадастровий номер 6825088400:05:002:0061) також наявні у Державному земельному кадастрі.
Тобто земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі з визначеними місцем розташування, описом меж, площею, мірами ліній по периметру та координатами поворотних точок меж.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки                        ОСОБА_2 не довів порушення його прав оспорюваним розпорядженням Хмельницької райдержадміністрації від 01 жовтня                     2008 року № 1255/08-р про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допустив порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскарженого судового рішення, тому доводи касаційної скарги з цього приводу є безпідставними.
Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційним судом та додаткового правового аналізу не потребують.
Доводи касаційної скарги щодо неврахування апеляційним судом відповідних доказів Верховний Суд не бере до уваги, оскільки вони були предметом дослідження судом апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Колегія суддів відхиляє посилання в касаційній скарзі на неврахування судом висновків, викладених Верховним Судом в постановах, що зазначені заявником в касаційній скарзі, оскільки висновки у цих  справах і у справі, що переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, є різними, у зазначених справах суди виходили з конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлених обставин справи та зводяться виключно до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте в силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, оскаржене судове рішення в оскарженій частині ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду в оскарженій частині  - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює. 
Керуючись статтями  400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 березня 2023 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , Садівничого товариства «Сонячний» про визнання недійсними і скасування розпорядження, державного акта, скасування державної реєстрації земельної ділянки, державної реєстрації права залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.                                                                        
         Судді:                                                                                                М. Є. Червинська

 А. Ю. Зайцев

  В. М. Коротун