П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
02 жовтня 2023 року                                                                                              м. Київ
 
Справа № 381/1953/23
Провадження: № 33/824/3829/2023
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 
на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року, винесену під головуванням судді Питель-Тьолушкіної В.Л., 
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП
 
у с т а н о в и л а:
 
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,8 грн.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 19 вересня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що працівниками поліції не було надано повний запис з портативного відеореєстратора, на якому було б зафіксовано момент, де він відмовляється від підписання протоколу. 
Вказував, що працівниками поліції було запропоновано йому пройти тест на за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або ж у лікаря, однак йому було відомо, що прилад «Драгер» доволі часто показує похибки, та тільки у зв`язку із цим він відмовився від перевірки на стан сп`яніння.
Зауважив, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що ним було подано заяву, згідно якої зареєстровано кримінальне провадження №42023112310000047, де зазначено, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, в той же час працівниками поліції долучено до матеріалів справи направлення та акт огляду, які при ньому складені не були та не надавались на ознайомлення. 
В судовому засіданні адвокат Будова Н.М. в інтересах  ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги. 
Дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду, направленні на огляд та відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5  ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 01 травня 2023 року по вул. Зарічній в м. Фастові Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом (моторолером) Yamaha Mint д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: млява мова, різкий запах алкоголю із ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис із місця події, вважає за необхідне навести послідовність зафіксованих на ньому обставин.  
Як убачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, близько 22 год. 35 хв. працівником поліції було зупинено ОСОБА_1 який керував моторолером. На запитання, чи готовий він пройти тест на алкогольне сп`яніння, ОСОБА_1 відповів: «Ні». В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь - «пиво». Працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти тест за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або ж у лікаря, на що ОСОБА_1 відповів «не буду».
Вказаний відеозапис містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, а тому такий доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.
Отже, встановлено, що працівником поліції неодноразово було запропоновано  ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що він відмовився, що складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відсутність на відеозаписі факту ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу, актом та направленням на огляд, не спростовує встановлених обставин, які утворюють склад інкримінованого правопорушення. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи відеозаписи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівниками поліції процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проведена з дотриманням вимог закону. 
Доводи скаржника про те, що він не довіряє приладу «Драгер» не спростовує його обов`язку, передбаченого п. 2.5  ПДР України, пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому порядку на вимогу поліцейського.
При цьому, варто відмітити, що  ОСОБА_1 причин відмови від проходження огляду працівникам поліції не вказував, зокрема того, що він не довіряє імовірним результатам огляду проведеного за допомогою приладу «Драгер», а відмовся від проходження, зазначивши, що він вживав алкоголь. 
Наявність відкритого кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 , згідно витягу з якого, працівниками Фастівського РУП під час складення адміністративного матеріалу внесено завідомо неправдиві відомості, не спростовує встановлених обставин справи та не спростовує той факт, що всупереч положенням п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і висловив свою позицію щодо відмови пройти огляд у медичному закладі.
Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки під час апеляційного розгляду справи наведено не було.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що доводи скаржника не спростовують наявні в матеріалах справи докази та встановлені обставини, а тому, висновок суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, а тому дійшов правильного висновку про визнання  ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           Т.О. Невідома