ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10197/23 Справа № 205/8255/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за поданням державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюка Романа Анатолійовича про визначення частки майна боржника у майні, який він володіє з іншими особами, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
       ІСТОРІЯ СПРАВИ 
02 березня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюка Р.А. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме просить визначити частку ОСОБА_2 у майні, а саме транспортному засобі марки MAZDA CX-5, 2018 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_1 , «двигуна НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , яким він володіє спільно з ОСОБА_3 , в розмірі частини.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюка Романа Анатолійовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами задоволено.
  Визначено частку майна боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) у спільному майні подружжя, а саме: транспортному засобі марки MAZDA CX-5, 2018 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованому за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) в розмірі частини.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       02.11.2023 року від  ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга на зазначену ухвалу, в якій ставиться вимога про скасування зазначеної ухвали та відмову у задоволенні подання державного виконавця. 
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що 12.05.2021 року заявник купила автомобіль MAZDA CX-5, 2018 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_1 . В жовтня 2023 року у нотаріуса дізналась, що на цей автомобіль накладено арешт в рамках виконавчого провадження.
Зазначає, що коли визначали частки з її автомобілю, її як власника у судове засідання ніхто не запрошував, отже ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, з посиланням на судову практику, зазначено про залишення апеляційної скарги без задоволення. 

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник ОСОБА_1 адвокат Кривошей Ю.І., який прийняв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції доводи апеляційної скарги підтримав.
       Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.144-150), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення.

При винесенні зазначеної ухвали суд першої інстанції виходив із наступних обставин: 

На виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 57573512 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 17.10.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання судового рішення по цивільній справі № 205/8255/17 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми заборгованості в розмірі 920 178,53 грн. (а.с. 87-88, 104-105).
 Виконавцем виконавче провадження № 57573512 відкрито 02 листопада 2018 року (а.с.105).
  ОСОБА_2 добровільно рішення суду не виконує.
 З дати відкриття виконавчого провадження Виконавцем було вчинено дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, зокрема: винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, належне ОСОБА_2 (а.с.108), винесено постанови про арешт коштів боржника (а.с.112, 119, 121, 127), якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банків, ОСОБА_2 направлено вимогу державного виконавця (а.с.122).
 Проте, як вбачається з наданих документів, рішення суду на даний час залишається не виконаним.
 Відповідно до актового запису про шлюб № 01 від 09 січня 2009 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 (а.с.136).
 Згідно з обліковою карткою № НОМЕР_6 від 23.05.2018 року ОСОБА_3 придбано транспортний засіб марки MAZDA CX-5, 2018 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_7 (а.с.139).
 З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний транспортний засіб набуто під час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в шлюбі, а отже, автомобіль є спільним майном подружжя. А тому подання державного виконавця підлягає задоволення.

Але з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 року у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21прийшла до наступних висновків:
Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.
За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).
Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду про те, що поняття «спір про право», наявність якого є підставою для залишення заяви без розгляду, а не закриття провадження у справі, передбачено в окремому провадженні. Натомість розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не регулює дії суду у випадках, коли виконавець звертається до суду в порядку цього розділу за наявності матеріального спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Отже, у ЦПК України наявна прогалина, яку належить заповнити шляхом застосування за аналогією закону частини шостої статті 294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах. Такий висновок узгоджується з висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) про залишення позову без розгляду.
Оскільки зазначені висновки сприйняті Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду як можливість виконавця звернутися до суду в порядку позовного провадження з різними по суті процесуальними документами, Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним роз`яснити свою позицію шляхом уточнення своїх висновків. Зазначене уточнення полягає в такому. В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74 - 75 цієї постанови).

Тобто фінальним рішенням по справі, що розглядається суд першої інстанції повинен був ухвалити рішення (ухвалу) про залишення подання державного виконавця без розгляду, оскільки Велика Палати Верховного Суду вважає, що на стадії виконання судового рішення, при вирішенні питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право.

Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 

       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року скасувати.
Подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюка Р.А. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами залишити без розгляду та роз`яснити, що заінтересовані особи з цих підстав мають право подати позов на загальних підставах.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 06.12.2023 року.

       Судді: