Номер провадження: 22-ц/813/4124/23 
Справа № 522/23723/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Стахова Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Стахової Н.В.,
суддів: Кострицького В.В., Комлевої О.С.
за участю секретаря
судового засідання — Долгової В.І.,
учасники справи:
позивач  - Кредитна спілка “Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств” 
відповідач - ОСОБА_1 
третя особа — приватний нотаріус Сегеченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Кредитної спілки “Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств - Співдружність”
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року
у цивільній справі за позовом Кредитної спілки “Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств — Співдружність” до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Сегеченко Ірина Миколаївна про визнання протиправним та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року КС «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств - Співдружність» звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_1 , за участю третьої особи приватного нотаріусу Сегеченко І.М. про визнання протиправним та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності.
Позивач просив визнати протиправним та скасувати свідоцтво приватного нотаріуса Сегеченко І.М. про реєстрацію права власності номер: 48645943 від 12.09.2019 12:41:26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1912760551101 на ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що у власності Кредитної спілки знаходилося нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . В 2007 року голова правління Кредитної спілки (який був звільнений з посади на час здійснення правочину) продав приміщення без зарахування коштів на рахунки Кредитної спілки. Правління та наглядова рада КС дізнались про дані обставини та одразу подали заяву до міліції про шахрайські дії. На момент звернення до суду на розслідуванні поліції знаходиться кримінальна справа, пов`язана з незаконним відчуженням приміщення. Постановою слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області № б/н від 17.01.2012 року ОСОБА_2 зазначено, що приміщення є об`єктом шахрайських дій у результаті яких Позивач поніс матеріальні збитки, на приміщення накладено арешт. В 2019 році на підставі звернення банку-іпотекодержателя до приватного виконавця були проведені прилюдні торги та приміщення було продане. 
12 вересня 2019 року приватний нотаріус Сегеченко І.М. провела реєстрацію приміщення на ОСОБА_1 . Позивач вважає, що нотаріусом Сегеченко І.М. незаконно було оформлене право власності ОСОБА_1 на приміщення при діючому арешті, чим порушені права та інтереси позивача.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств - Співдружність» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи приватного нотаріусу Сегеченко І.М. про визнання протиправним та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності – відмовлено в повному обсязі.
Не погодившись з вказаним рішенням суду Кредитна спілка «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств - Співдружність» подала апеляційну скаргу, в якій просить визнати протиправним та скасувати свідоцтво приватного нотаріуса Сегеченко І.М. про реєстрацію права власності номер: 48645943 від 12.09.2019 12:41:26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1912760551101 на ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення винесено при невідповідності висновків суду обставинам справи і з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18) у якій зроблен висновок, що «за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи». Скаржник зазначає, що саме державну реєстрацію права власності він вважає незаконною.
Скаржник посилається на п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 7 ч. 4 цієї ж статті «державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем».
Вважає, що ОСОБА_1 ніколи не була і не є іпотекодержателем.
Зазначає, що на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення, укладеного 05.03.2007 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств - Співдружність», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального Округу Калінюком О.Б., зареєстрованого в реєстрі за номером № 526, до позивача перейшло право власності на нежиле приміщення підвалу № 510, площею 141,5 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з Витягом (№ 14296528 від 19.04.2007 року) про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний № 16461761, запис № 168 в книзі № 62 нежиле - 57 Одеського комунального підприємства «Одеське міське-бюро технічної інвентаризації та реєстрації об?єктів нерухомості», нежиле приміщення підвалу № 510 площею 141,5 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано за Кредитною спілкою «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств Співдружність». 
Стверджує, що це приміщення є власністю Кредитної спілки «Співдружність», придбане за кошти вкладників, використовувалось як офісне приміщення для діяльності згідно зі Статусом Кредитної спілки «Співдружність», та прийнято на баланс підприємства (за даними фінансових звітів).
Зазначає, що в 2007 році голова правління КС (який вже був звільнений з посади на час здійснення правочину) «продав» приміщення без зарахування коштів на рахунки Кредитної спілки. Потім приміщення «перепродалося» аналогічним чином (без коштів) і в банку було отримано іпотечний кредит. Нажаль новий власник с самого початку не збирався погашати цей кредит (жодного платежу не було). Правління і наглядова рада Кредитної спілки дізналися про цю схему значно пізніше, коли новий власник пред?явив свої права на приміщення. Після чого Кредитна спілка звернулася з заявою до міліції про шахрайські дії. Зараз на розслідуванні поліції знаходиться кримінальна справа, пов?язана з незаконним відчуженням приміщення. Кредитна спілка є постраждалою стороною в кримінальній справі, а постановою слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області № 6/н від 17.01.2012 р. ОСОБА_2 зазначено, що приміщення є об?єктом шахрайських дій, в результаті яких Кредитна спілка понесла матеріальні збитки в особливо великому розмірі, на приміщення накладено арешт, який діє дотепер.
Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підтвердження правомірності своїх позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності, не зазначено та не надано доказів того, що позивач є власником нежилих підвальних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 141,5 кв.м., та його право порушено.
З таким висновком суду, колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що при здійсненні примусового виконання виконавчого напису № 19101, виданого 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» , в межах виконавчого провадження ВП № 56588805 належне боржнику нерухоме майно (нежитлове приміщення № 510 загальною площею 141,5 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_2 ) було реалізовано з електронних торгів.
Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 417311 від 05 липня 2019 року, сформованого організатором торгів – ДП «СЕТАМ», іпотечне майно, а саме - нежитлове підвальне приміщення № 510, загальною площею 141,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , було продано з торгів за найвищою ціновою пропозицією Учасника-2, якого було визначено переможцем торгів.
Відповідно до свідоцтва, виданого 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., право власності на нежитлове підвальне приміщення № 510, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 141,5 кв.м. належить ОСОБА_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі Акту про реалізацію предмету іпотеки, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. 02 вересня 2019 року.
Як вбачається з вказаного свідоцтва, зазначений об`єкт нерухомого майна раніше належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. за реєстровим № 800.
Попереднім власником цього майна на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. (реєстровий № 3567), була ОСОБА_5 .
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).
В силу частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом указаних правових норм підставами набуття права власності є передбачені законом юридичні факти, за наявності яких особа набуває майно, стає його власником. До таких юридичних фактів віднесені правочини (договори).
Якщо предметом правочину (договору) є нерухоме майно, то особа набуває право власності з дня державної реєстрації цього права.
За договором купівлі-продажу особа набуває право власності на товар в порядку обміну його на гроші.
Набуття майна на електронних торгах, у тому числі в порядку здійснення виконавчого провадження, є різновидом договору купівлі-продажу. При цьому власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу товару, є організатор електронних торгів (укладає договір) та державна виконавча служба або приватний виконавець (виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю). Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця акт про проведені прилюдні торги.
У подальшому покупець отримує у нотаріуса свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, на підставі якого реєструється його право власності на нерухоме майно.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом офіційного внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо таких прав осіб або держави. Державний реєстратор вчиняє реєстраційні дії на підставі відповідних рішень. При цьому судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій є підставою для зупинення державним реєстратором таких дій.
Завданням цивільного судочинства є належний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду. Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2022 року (справа №908/976/19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 червня 2021 року (справа №200/606/18) зазначила, що свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю. Таке свідоцтво вичерпує свою дію із здійсненням державної реєстрації права власності на придбане нерухоме майно, а його видача не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця.
Отже, позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів не відповідає належному способу захисту цивільного права.
Аналогічний правовий висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала в постанові від 21 вересня 2022 року (справа №908/976/19).
Законом встановлено порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, згідно якого державний реєстратор на підставі поданих заявником документів приймає рішення про державну реєстрацію прав, після чого відкриває розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та вносить до нього відомості про речові права особи або держави на таке майно.
За змістом норм статті 16 ЦК України та статті 26 Закону №1952-ІV рішення про державну реєстрацію прав може бути оскаржено заінтересованою особою, а скасування такого рішення тягне за собою державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до закону (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 жовтня 2020 року у справі №910/10963/19).
Водночас позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права буде ефективним способом захисту порушеного права лише за умови, що її задоволення призведе до відновлення становища, яке існувало до порушення.
Близький за змістом правовий висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 грудня 2022 року у справі №914/2350/18(914/608/20).
Таким чином, позов  КС «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств - Співдружність» не підлягає задоволенню, оскільки нею заявлені вимоги, які не є належним та ефективним способом захисту порушеного права. Задоволення позову не призведе до відновлення майнового становища позивача. З огляду на те, що нежитлова будівля вибула з володіння ОСОБА_4 на підставі відповідних реєстраційних дій і продажу майна в порядку виконання судового рішення.
Крім того, постановою Одеського апеляційного суду від 25.01.2022 року по справі № 522/11895/19 апеляційну скаргу КС «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств «Співдружність» залишено без задоволення, а рішення Приморський районного суду м. Одеса від 29 березня 2021 року залишено без змін, яким відмовлено в задоволенні позову КС «Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств «Співдружність» до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С., треті особи: ДП «Сетам», ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів торгів.
Скаржник посилається, що на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення, укладеного 05.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального Округу Калінюком О.Б., зареєстрованого в реєстрі за номером № 526, до позивача перейшло право власності на нежиле приміщення підвалу № 510, площею 141,5 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , проте на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. (реєстровий №3567), власником вказаного спірного майна була ОСОБА_5 , після неї зазначений об`єкт нерухомого майна належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. за реєстровим №800. 
Позивачем на підтвердження доводів щодо незаконності набуття ОСОБА_5 , а в наступному ОСОБА_4 права власності на спірне майно доказів не надано.
Матеріали справи також не містять доказів того, що договір купівлі-продажу від 12.11.2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. (реєстровий № 3567), договір купівлі-продажу від 10.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. за реєстровим №800, та договір іпотеки від 10.04.2008 оскаржені позивачем.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін є ухвалення судом рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин, дано їм вірну юридичну оцінку та із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права ухвалене рішення, то підстави для його скасування чи зміни за доводами апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Кредитної спілки “Одеська обласна кредитна спілка військовослужбовців та працівників силових відомств - Співдружність” залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови - 06 грудня 2023 року.

Головуючий                                                                         Н.В. Стахова

Судді                                                                                 В.В. Кострицький

                                                                                         О.С. Комлева