П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 540/7952/21	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 21.06.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Херсонській області про:
-          визнання дій УПФ України в Херсонській області в розрахунку пенсії протиправними;
-          зобов`язання УПФ України в Херсонській області визнати його страховий стаж в розмірі 42 роки 08 місяців;
-          зобов`язання УПФ України в Херсонській області перерахувати пенсію позивача і погодитись з його розрахунком пенсії – 2 744 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на звернення позивача стосовно обчислення розміру пенсії виходячи з 42 років страхового стажу з метою призначенням пенсії за віком ГУПФ України в Херсонській області було відмовлено, та не вірно розраховано страховий стаж позивача 37 років 02 місяці 07 днів.
На думку позивача відповідачем помилково не враховано всі періоди роботи позивача, що становлять 42 роки 08 місяці та 01 день, зокрема не зараховано частини колгоспного та підприємницького стажу, що й стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що при розрахунку страхового стажу та обчисленні розміру пенсії позивача пенсійним органом протиправних дій не допущено, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими нормами чинного законодавства та задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача стосовно обчислення страхового стажу та обрахунку пенсії, представник звертає увагу, що з відповідною заявою згідно з формою, що міститься в Додатку №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі – Порядок №22-1) позивач до пенсійного органу не звертався. 
Відтак, відповідач не виносив рішення про відмову в зарахуванні до страхового стажу позивача відповідних періодів роботи та проведення у зв`язку з цим перерахунку призначеної позивачу пенсії. 
Таким чином, оскільки з відповідною заявою про перерахунок пенсії позивач до управління не звертався, відповідачем не виносило рішення про відмову в зарахуванні до стажу відповідних періодів роботи та перерахунку у зв`язку з цим пенсії ОСОБА_1 . 
Отже, управління вважає, що звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним. 
Зі свого боку позивачем було надано відповідь на відзив від 24 січня 2022 року, відповідно до якої позивач на задоволенні позовних вимог наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Зобов`язано ГУПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 червня 2021 року з доданими до неї документами та прийняти рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 908 грн.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги:
-          у зв`язку з тим, що заява позивача не відповідала вимогам Порядку №22-1 (Додаток №1 – заява про призначення/перерахунок пенсії), дане звернення розглянуто пенсійним органом відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року №394/96-ВР (далі – Закон №394/96-ВР) та листом №4297-3661/Д-02/8-2100/21 від 02 липня 2021 року надано позивачу роз`яснення щодо обґрунтування його страхового стажу, розрахунку пенсії та її перерахунку;
-          лист-звернення ОСОБА_1 взагалі важко назвати "заявою", окрім цього, лист написано власноруч, нерозбірливим почерком, в довільній формі та не містить жодної інформації передбаченої законодавством для вирішення питання щодо перерахунку пенсії заявника. Тобто, позивач фактично із заявою згідно з формою, що міститься в Додатку №1 до Порядку №22-1 до пенсійного органу не звертався;
-          відповідачем рішення про відмову в зарахуванні до страхового стажу позивача відповідних періодів роботи та проведення у зв`язку з цим перерахунку призначеної йому пенсії не приймалось, отже, пенсійний орган вважає, що звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
20 листопада 2019 року по досягненню ОСОБА_1 пенсійного віку, він звернувся до ГУПФ України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Відповідно до розписки-повідомлення, позивачем було подано до пенсійного органу відповідні документи: 
-          Довідка про заробітну платну за період страхового стажу до 01 липня 2000 року;
-          Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;
-          Заява про призначення/перерахунок пенсії;
-          Паспорт/довідка;
-          Трудова книжка або документи про стаж;
Інші документи:
-          Військовий квиток;
-          Диплом про навчання;
-          Довідка з ДПІ про облік як суб`єкт підприємницької діяльності;
-          Довідка із СПОВ про заробітну платну з 01 липня 2000 року по день звернення;
-          Довідка про зміну назви організації;
-          Документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим ПКМУ №637;
-          Заява про спосіб виплати пенсії;
-          Інший документ. 
На підставі поданих документів, 26 листопада 2019 року Головним управлінням було прийнято рішення про призначення пенсії за віком з розрахунку страхового стажу 37 років 02 місяці 07 днів та призначено позивачу пенсію за віком з 16 вересня 2019 року.
Не погодившись із розрахунком пенсії, ОСОБА_1 01 червня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про роз`яснення нарахування страхового стажу та перерахунку пенсії та відповідно до листа пенсійного органу від 02.07.2021 року № 4297-3661/Д-02/8-2100/21 йому було надано детальний розрахунок із зазначенням які саме періоди були зараховані та не зараховані до страхового стажу.
На думку позивача його страховий стаж складає 42 роки 08 місяців та Головним управлінням протиправно розраховано страховий стаж 37 років 02 місяці 07 днів, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача від 01 червня 2021 року відповідає вимогам, передбаченим Порядком Порядку №22-1 та містить необхідні відомості передбачені законодавством для вирішення питання по суті з призначення (чи відмови) пенсії.
За таких обставин, суд першої інстанції вказав, що відповідачем не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача та доданих до неї документів і не прийнято за результатами їх розгляду відповідного рішення, тобто не реалізовано надані йому дискреційні повноваження, належним способом захисту прав позивача в цій справі, який відповідатиме завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 червня 2021 року з доданими до неї документами та прийняти рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 9, ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII, пп.1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25 листопада 2005 року №22-1.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058-IV), Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі – Закон №1788-XII), Порядком №22-1, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі – Порядок №637), Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.
Відповідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 12 Закону №1788-XII встановлено умови призначення пенсій за віком.
Право на пенсію за віком мають: чоловіки – після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки – після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно ч.1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року – не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року – не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року – не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року – не менше 29 років.
Згідно ч.1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно пп.1.8., 1.9. Порядку №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2019 року по досягненню позивачем пенсійного віку, ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідно до розписки-повідомлення, позивачем було подано до пенсійного органу відповідні документи.
На підставі поданих документів, 26 листопада 2019 року пенсійним органом було прийнято рішення про призначення пенсії за віком з розрахунку страхового стажу 37 років 02 місяці 07 днів та призначено позивачу пенсію за віком з 16 вересня 2019 року.
Не погодившись із розрахунком призначеної пенсії, ОСОБА_1 01 червня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про роз`яснення нарахування страхового стажу та про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 1990 – 1997 роки.
Листом Головного управління від 02 липня 2021 року №4297-3661/Д-02/8-2100/21 позивачу було надано детальний розрахунок із зазначенням які саме періоди були зараховані та не зараховані до страхового стажу.
Вимога ОСОБА_1 про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 1990 – 1997 роки пенсійним органом не вирішувалася. 
Довід апелянта про те, що позивач з відповідною заявою згідно з формою, що міститься в Додатку №1 до Порядку №22-1, до пенсійного органу не звертався, відтак, відповідач не приймав рішення про відмову в зарахуванні до страхового стажу позивача відповідних періодів роботи та проведення у зв`язку з цим перерахунку призначеної позивачу пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки вказана заява відповідає вимогам, передбаченим Порядком №22-1, та містить необхідні відомості передбачені законодавством для вирішення питання по суті з призначення (чи відмови) пенсії.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 червня 2021 року з доданими до неї документами та прийняти рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цьому рішенні.
При цьому, колегія суддів наголошує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч.2 ст. 55 Конституції України).
У рішенні від 26 липня 2007 року у справі "Walchli v. France" (заява № 35787/03) ЄСПЛ звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.
Також ЄСПЛ зазначив, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп.50-51 та 69, та "Walchli v. France", №35787/03, п.29).
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п.1 ст. 6 Конвенції.
При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, п.25).
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.