УХВАЛА
 
25 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 953/14116/21
провадження № 61-14637ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди на рішення Київського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди по визнання незаконними та скасування наказів, встановлення факту, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
10 жовтня 2023 року Харківський національний педагогічний університет імені Г. С. Сковороди засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року. 
На підставі касаційної скарги Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що касаційна скарга та доданих до неї матеріалів, подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. 
Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена 12 квітня 2023 року. Повний текст постанови суду складений 13 квітня 2023 року. Касаційна скарга Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди здана до поштового відділення 10 жовтня 2023 року, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 15 травня 2023 року. 
У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, особа, яка подала касаційну скаргу, зазначає, що ухвалами Верховного Суду від 18 травня 2023 року, 16 червня 2023 року, 12 липня 2023 року, 23 серпня 2023 року та 19 вересня 2023 року йому повернуто судом. Разом з тим, у зазначених ухвалах вказано, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Тому, відповідач, користуючись своїм процесуальним правом, подає касаційну скаргу повторно та вважає підстави пропуску строку на касаційне оскарження поважними з огляду на повернення касаційної скарги відповідачу для усунення недоліків, визначених відповідними ухвалами Верховного Суду. Крім того, що сукупність обставин непереборної сили, а саме введення воєнного стану, є винятковими обставинами, які підтверджують неможливість вчинення відповідних процесуальних дій та є підставою для поновлення відповідного процесуального строку.
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. У частині третій статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки заявник не обґрунтовує та не надає доказів того, що у зв`язку із запровадженням військового стану та отриманням ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги заявник був позбавлений можливості подати касаційну скаргу у передбачений законом строк або в розумний строк.
Таким чином, Харківському національному педагогічному університету імені Г. С. Сковороди необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.
На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди на рішення Київського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                               І. О. Дундар