ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                  Головуючий суддя у першій інстанції: Баранюк А.З.

30 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 819/3111/15 пров. № А/857/4287/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 819/3111/15 за адміністративним позовом Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" до   Головного управління ДПС у Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
27.10.2015р. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/2111/15 позов задоволено.
Суд зобов`язав Тернопільську об`єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області внести зміни до облікової картки платника податку автоматизованих електронних систем податкового обліку Тернопільської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області по державному підприємству "Тернопільське лісове господарство", шляхом зменшення зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 460020,00 грн.
25.08.2016р. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/11505/15 апеляційну скаргу Тернопільської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задоволено.
Суд апеляційної інстанції скасував Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2015р. у справі №819/3111/15.
04.03.2019р Постановою Верховного Суду у справі №819/3111/15 касаційну скаргу Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" задоволено частково. 
Суд касаційної інстанції Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2015р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016р. у справі №819/3111/15 (№876/11505/15) скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
19.11.2019р. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/3111/15 суд зобов`язав Головне управління ДПС у Тернопільській області відновити у інтегрованій картці платника податків Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" суму податку на додану вартість в розмірі 460020,00 грн., як суб`єкта спеціального режиму оподаткування, задекларованої відповідно до поданих декларацій з податку на додану вартість за період 01 січня 2009 року - 30 вересня 2009 року.
28.07.2020р Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2019р. у справі №819/3111/15 залишено без змін.
03.02.2022р. позивач Державне підприємство "Тернопільське лісове господарство" звернувся в суд із заявою про роз`яснення рішення суду.
В обґрунтування поданої заяви заявник покликається на те, що Головне управління ДПС у Тернопільській області відмовляється виконувати рішення суду мотивуючи тим, що слово "відновити" в резолютивній частині означає, що необхідно зазначити в спеціальному обліковому рахунку платника спецрежиму ПДВ (який є скасований) суму ПДВ в розмірі 460020,00 грн.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.02.2022р. заява про роз`яснення судового рішення залишена без задоволення.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, Державне підприємство "Тернопільське лісове господарство" подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповністю досліджені обставини справи. Просить суд, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву про роз`яснення судового рішення задовольнити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Підстави подання та порядок розгляду заяви про роз`яснення судового рішення чітко врегульовані   ст.254 КАС України.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.
Роз`яснення судового рішення стосується недотримання вимоги ясності, визначеності такого, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.
Виходячи із наведеного, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.
Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
Із резолютивної частини рішення від 19.11.2021р. Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/3111/15 чітко видно, що суд зобов`язав Головне управління ДПС у Тернопільській області відновити у інтегрованій картці платника податків Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" суму податку на додану вартість в розмірі 460020 (чотириста шістдесят тисяч двадцять) грн 00 коп., як суб`єкта спеціального режиму оподаткування, задекларованої відповідно до поданих декларацій з податку на додану вартість за період 01 січня 2009 року по 30 вересня 2009 року.
При цьому, у заяві про роз`яснення судового рішення не наведено жодних обґрунтованих підстав в чому полягає незрозумілість та нечіткість судового рішення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судове рішення є зрозумілим та підстави для його роз`яснення відсутні, а механізм, визначений ст. 254 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи способу його виконання.   
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" – залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 819/3111/15 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 30.10.2023р