ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7321/23 Справа № 201/16494/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:         головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за заявою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року, - 

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2023 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у зазначеній цивільній справі з посиланням на те, що вказаний виконавчий лист було втрачено разом із виконавчим провадженням, яке була передано судді Батмановій В.В. 14.06.2023.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року заяву ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Видано дублікати виконавчих листів № 201/16494/15 відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з них на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 5007С72 від 14 серпня 2007 року в сумі 161 345 (сто шістдесят одну тисячу триста сорок п`ять) швейцарських франків 55 сантімов та 5 596 233 (п`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті тридцять три) гривень 62 копійок., а також судового збору у розмірі 136 234 (сто тридцять шість тисяч двісті тридцять чотири) гривні 68 копійок.
Поновлено строк пред`явлення виконавчих листів № 201/16494/15 відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з них на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 5007С72 від 14 серпня 2007 року в сумі 161 345 (сто шістдесят одну тисячу триста сорок п`ять) швейцарських франків 55 сантімов та 5 596 233 (п`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті тридцять три) гривень 62 копійок., а також судового збору у розмірі 136 234 (сто тридцять шість тисяч двісті тридцять чотири) гривні 68 копійок до виконання.

З ухвалою суду не погодилась, ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу, а в задоволенні заяви відмовити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те ,що суд 1 інстанції жодним чином не обґрунтував, в чому полягає поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, чому причини незалежні від стягувача та з яких підстав пропущений строк має бути поновлено. 
Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідачів, не повідомлених належним чинному про дату, час і місце судового засідання. 

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково. 
Судом 1 інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 201/16494/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 5007С72 від 14 серпня 2007 року в сумі 161 345 (сто шістдесят одну тисячу триста сорок п`ять) швейцарських франків 55 сантімов та 5 596 233 (п`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті тридцять три) гривень 62 копійок. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у розмірі 136 234 (сто тридцять шість тисяч двісті тридцять чотири) гривні 68 копійок. Вказане рішення набрало законної сили.
Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №201/16494/15, представник заявника посилається на відповіді з Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.04.2023 № 40544/7 та 13.02.2023 № 5873096/16.

Задовольняючи вимоги заяви, суд 1 інстанції виходив із того, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, підлягає до обов`язкового виконання. Суд дійшов висновку, що заява представника Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підлягає задоволенню, оскільки оригінал виконавчого документу було втрачено, та оцінивши надані докази, суд також вважає, що причини пропуску Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважними, незалежними від стягувача та пропущений строк має бути поновлено. 

Проте колегія суддів не може погодитися в повному обсязі з такими висновками суду. 
Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.
Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Постановляючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд першої інстанції посилався на те, що сторони будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.
Як вбачається із матеріалів справи, справа не містить доказів вручення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судової повістки про призначення справи до розгляду на 20 червня 2023 року, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.
Проте, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не врахував вимоги ч. 3 ст. 442 ЦПК України та розглянув заяву АТ Державний експортно-імпортний банк України про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання без належного повідомлення ОСОБА_1 . Та ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Таке Конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі Надточій проти України (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін, один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначені вимоги законодавства до уваги не взяв, розглянув справу за відсутності відповідачів, щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, внаслідок чого порушив право апелянта на участь у судовому розгляді, не забезпечивши можливості надати суду відповідні докази та доводи, чим порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання вирішено судом з порушенням норм процесуального права, а саме про розгляд справи за відсутності боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про судове засідання, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Згідно частини 1статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.
До того ж дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Саме такі правові висновки сформульовано у Постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).
Однак, в порушення зазначених вимог закону суд першої інстанції не з`ясовує обставини втрати виконавчого документа №201/16494/15-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, не перевірив доводів божників щодо знаходження виконавчого листа. Заявником не надано належних доказів втрати виконавчого листа. А довід про те, що якщо виконавчого листа не має у стягувача та в ДВС, отже його було втрачено є лише припущенням.
Крім того, судовий порядок видачі дубліката є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року — скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду, як такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково. 

Ухвалу Жовтневого районного суду м.  Дніпропетровська від 20 червня 2023 року - скасувати. 

Справу направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: